Kommentar till kapitel 5 § 8 Konsulten är enligt ¨ 10 skyldig att ha en konsultansvarsförsäkring. Kravet p. att konsultens försäkringsgivare ska bekräfta att försäkringen omfattar det skadest.ndsansvar som kan .läggas konsulten innebär endast att försäkringsgivaren ska bekräfta att skadest.ndskravet i och för sig omfattas av konsultansvarsförsäkringen. Det förutsätts att beställaren inte inneh.ller ersättning utan att ha rimlig anledning att anta att skadest.ndsskyldighet föreligger för konsulten.


Försäkring Handlingar och datamedia som förvaras hos konsulten ska av denne vara försäk- § 9 rade till betryggande belopp.


Konsulten ska teckna och under ansvarstiden ha en konsultansvarsförsäkring § 10* med ett försäkringsbelopp som motsvarar avtalat skadeståndsansvar. Självrisken ska vara högst ett prisbasbelopp, om inte annat avtalats.


Konsulten ska på begäran lämna beställaren bevis om att sådan konsultansvars- § 11 försäkring finns.


Kommentar till kapitel 5 § 11 Saknas föreskriven försäkring är detta normalt att betrakta som ett väsentligt kontraktsbrott, vilket ger beställaren hävningsrätt enligt kapitel 8 ¨ 1 om det inte med hänsyn till omständigheterna i det enskilda fallet skulle framst. som oskäligt.


§ 12 Om beställaren har framställt krav på skadestånd ska konsulten inom tre månader lämna in en skadeanmälan till sin försäkringsgivare


Kommentar till kapitel 5 § 12 Tidsfristen om tre m.nader är avsedd att ge konsulten möjlighet att bedöma kravet och föra en dialog om detta med beställaren.


§ 13 Med prisbasbelopp enligt detta kapitel avses prisbasbeloppet vid tiden för skadans upptäckt.


Kapitel 6 EKONOMI § 1 Ersättning Konsultens ersättning består av arvode och om så avtalats särskild ersättning för kostnader. Ersättningen ska indexregleras, om parterna avtalat om detta.


§ 2 Arvodet är rörligt eller fast. a Rörligt arvode betalas efter nedlagd tid eller annan avtalad grund. b Fast arvode avser uppdraget såsom det preciserats enligt kapitel 1.


Kommentar till kapitel 6 § 2 Parterna kan överenskomma om andra former för beräkning av arvodet. S.dana former kan vara incitaments- eller bonusbaserade, relaterade till uppställda m.l, uppn.dda resultat eller prestation, eller p. annat sätt överenskomna utifr.n ansvarstagande och riskfördelning.


§ 3 Om uppdraget förändras och detta påverkar konsultens kostnader, ska ersättningen justeras vid: a ändringar av uppdraget som beställts eller anmälts i enlighet med kapitel 2 § 7 eller kapitel 2 § 8 b forcering av arbetet på beställarens begäran c ändring av tidplan som beror på en omständighet som beställaren svarar för d oförutsedda beslut eller åtgärder av en myndighet som i mer än ringa mån påverkar uppdragets omfattning. Vid justering av fast arvode ska i första hand en överenskommelse om nytt fast arvode träffas. Kan en sådan överenskommelse inte träffas ska arvodet justeras utifrån avtalat eller skäligt timarvode.


Om beställaren anlitar någon annan än konsulten för sådant arbete som anges i § 4 kapitel 2 § 7, är konsulten berättigad till ersättning för därigenom uppkomna kostnader jämte ersättning för utebliven vinst.


Särskild ersättning för kostnader ska, om så avtalats, betalas för underkonsult och § 5 för följande: a instrument, fältutrustning eller laboratorieundersökning b dator och/eller datorprogram för beräkningar, ritningsarbete e.d. c kopiering d modelltillverkning e rese- och traktamentskostnader f övriga i avtalet specificerade kostnader. På särskild ersättning kan avtalas om procentuella pålägg på konsultens verifierade självkostnad.


Om inte annat avtalats, ska konsulten vid rörligt arvode månadsvis underrätta be- § 6* ställaren om totalt på uppdraget upparbetat arvode och nedlagda kostnader. Om överenskommen budget inte kan hållas, ska konsulten utan dröjsmål skriftligen underrätta beställaren om detta.


Ersättning lämnas inte för konsultens avhjälpande av fel i handlingar som upprät- § 7 tats eller tillhandahållits av konsulten. Om felet föranletts av oriktig uppgift från myndighet, beställaren eller någon som beställaren anlitat, ska dock avhjälpandet ersättas med avtalat eller annars skäligt belopp, såvida inte konsulten insåg eller bort inse att uppgiften var oriktig.


Betalning Betalning erläggs enligt avtalad betalningsplan och mot faktura. § 8* Om inte annat avtalats genom betalningsplan eller på annat sätt får konsulten fakturera en gång varje månad motsvarande värdet av utfört arbete. Fakturering och betalning av ändringar av uppdraget ska ske månadsvis.


Av fakturan, eller i samband med fakturering lämnad redovisning, ska arten och § 9* omfattningen av utfört arbete framgå. Fakturan ska betalas inom 30 dagar efter mottagandet, om inte annat avtalats. Om parterna är oense om någon del av fakturan ska dock ostridigt belopp betalas inom denna tid. Vid försenad betalning utgår ränta enligt räntelagen.


Beställaren ska utöver ersättning betala den mervärdesskatt som följer av författ- § 10 ning.


Om det finns starka skäl för en part att anta att den andra parten inte kommer att § 11 uppfylla en väsentlig del av sina skyldigheter, får parten innehålla sin egen prestation. I sådant fall ska den andra parten genast underrättas. Om denne ställer godtagbar säkerhet för att skyldigheterna kommer att fullgöras har parten inte längre rätt att innehålla sin prestation.


§ 12 För konsultens fordringar avseende uppdraget gäller en preskriptionstid om fyra månader räknat från det att uppdraget slutförts. Detta gäller dock inte konsultens fordringar till den del de avser överenskommet fast arvode och mervärdesskatten på arvodet. Om konsulten inte känt till eller borde ha känt till sin fordran och kan visa detta, räknas preskriptionstiden om fyra månader från den tidpunkt då konsulten först borde ha känt till den. Preskriptionstiden ska dock aldrig vara längre än tio år räknat från uppdragets slutförande.


Avbeställning Beställaren har rätt att avbeställa sådana delar av uppdraget som inte genomförts. Om avbeställningen beror på myndighetsbeslut som beställaren inte kunnat råda över, har konsulten rätt till ersättning för utfört arbete, nedlagd kostnad och skälig kostnad för avveckling som inte ersätts på annat sätt. Detsamma gäller om förutsättningarna för fullföljandet av uppdraget, utanför beställarens rådighet, har ändrats i väsentlig omfattning och det med hänsyn till detta inte är rimligt att fullfölja uppdraget. Vid annan avbeställning har konsulten därutöver, med hänsyn till uppdragets art och omfattning, rätt till ersättning för utebliven skälig vinst på sådan del av uppdraget som inte ska genomföras till följd av avbeställningen. Vid avbeställning ska resultatet av utfört arbete redovisas och överlämnas till beställaren senast när beställaren fullgjort sin betalningsskyldighet. Efter överlämnande får resultatet av uppdraget användas på samma sätt som om uppdraget fullföljts.


Kapitel 7 RÄTT TILL UPPDRAGSRESULTATET § 1* Beställaren har, om inte annat avtalats, rätt att använda och kopiera redovisat uppdragsresultat endast för det med uppdraget avsedda ändamålet.


Kommentar till kapitel 7 § 1 Bestämmelsen understryker vikten av att parterna i avtalet noga anger ändam.let med uppdraget. Bestämmelsen avser uppdragsresultatet i dess helhet. Beställaren f.r normalt utöver avtalat uppdrag, p. eget ansvar, använda enskilda i uppdragsresultatet redovisade lösningar. Användande av s.dana lösningar f.r endast ske under förutsättning att upphovsrätt och andra immaterialrättigheter beaktas.


§ 2 Den som efter det att uppdraget slutförts, i egenskap av ägare eller brukare av objektet, avser att ändra i detta eller vidta någon annan åtgärd för dess förvaltning får utan konsultens medgivande och utan att betala ersättning, använda resultatet av uppdraget i ett sådant syfte. Därvid ska, i den utsträckning god sed kräver, konsultens intressen beaktas och konsulten namnges


Beställaren ska skydda uppdragsresultatet från otillbörlig kopiering och sprid- § 3 ning.


Den som tagit emot idéförslag eller annan handling som lämnats i samband med § 4 anbud eller förhandling om uppdrag får inte utan förslagsställarens medgivande använda eller sprida sådan handling.


Kommentar till kapitel 7 § 3 och § 4 Utlämnande av uppgifter med stöd av offentlighetsprincipen kan aldrig anses som otillbörligt eller på annat sätt otillåtet.


Part ansvarar för att de handlingar som tillhandahålls av denne får användas för § 5 avsett eller särskilt avtalat ändamål. Detta gäller dock inte om den andra parten insett eller bort inse att så inte är fallet.


Beställaren ska namnge konsulten då uppdragsresultatet eller objektet presenteras. § 6


Beställaren får inte överlåta nyttjanderätten eller andra rättigheter till uppdrags § 7 resultatet på någon annan, om inte konsulten fått avtalsenlig betalning eller godtagbar säkerhet ställts.


Kommentar till kapitel 7 § 7 Bestämmelsen tar upp överlåtelse av rättigheterna till uppdragsresultatet. Överlåtelse av själva uppdragsavtalet regleras i kapitel 3 § 5. Bestämmelsen om överl.telse av rättigheter gäller oavsett om uppdragsresultatet är upphovsrättsligt skyddat eller inte.


Konsulten har, om inte annat avtalats, äganderätten till originalhandlingarna liksom § 8* till de datafiler som handlingarna framställts ur.


Kommentar till kapitel 7 § 8 ABK 09 innehåller inga bestämmelser om skyldighet för konsulten att arkivera uppdragsresultatet. Anledning härtill är dels att beställaren tillerkänns en kopieringsrätt enligt § 1, dels att behovet av arkivering varierar mellan olika uppdrag. Parterna bör därför i det enskilda avtalet överväga behovet av arkivering vad gäller omfattning och tid.


Demonstrationsmaterial som beställaren särskilt beställt och bekostat är dennes § 9 egendom.


Rätt till uppfinning Om en uppfinning har tillkommit väsentligen som ett resultat av ett uppdrag som innebär forsknings- eller utvecklingsarbete eller om uppfinningen innebär lösningen av en i uppdraget närmare angiven uppgift, har beställaren rätt att helt eller delvis inträda som rättsinnehavare med avseende på uppfinningen. Konsulten ska utan dröjsmål upplysa beställaren när en uppfinning tillkommit som ger beställaren rättighet enligt denna paragraf. Vill beställaren förvärva sådan rätt ska beställaren meddela konsulten detta senast tre månader från den tidpunkt beställaren av konsulten fått upplysning om att det är fråga om en uppfinning. Parterna ska omedelbart efter det att meddelandet lämnats samråda om skydd mot uppfinningens spridning till utomstående.


Andra uppfinningar än de som anges i § 10 och som tillkommit i samband med uppdraget, har beställaren rätt att nyttja för objektet.


§ 12 Om värdet av den rätt till uppfinningen som beställaren får uppenbarligen överstiger vad som kunnat förutsättas med hänsyn till konsultens arvode och andra omständigheter, har konsulten rätt till skälig ersättning utöver arvodet. Krav på sådan ersättning ska framställas senast en månad efter den tidpunkt då konsulten fått giltigt ersättningskrav från anställd uppfinnare dock senast sex månader efter det att konsulten slutfört uppdraget.


Kapitel 8 HÄVNING § 1 Beställaren har rätt att häva avtalet och få ersättning för skada om konsulten a väsentligt misskött uppdraget och inte utan dröjsmål efter skriftlig anmodan vidtagit rättelse b i väsentligt hänseende brutit mot avtalet och inte utan dröjsmål efter skriftlig anmodan vidtagit rättelse c kommer på obestånd och inte ofördröjligen efter begäran ställer betryggande säkerhet för sitt åtagande d utan medgivande från beställaren överlåter avtalet på annan och detta är av beaktansvärd betydelse för beställaren. Konsulten har rätt till den ersättning som svarar mot vad arbetet är värt. Konsulten ska snarast efter besked om hävning överlämna resultatet av utfört arbete till beställaren. Hävning ska ske skriftligen.


§ 2 Konsulten har rätt att häva avtalet om beställaren a i väsentligt hänseende brutit mot avtalet och inte utan dröjsmål efter skriftlig anmodan vidtagit rättelse b vidhåller begäran som innebär att konsulten ska efterge kravet på god yrkessed c kommer på obestånd och inte ofördröjligen efter begäran ställer betryggande säkerhet för sitt åtagande d utan medgivande från konsulten överlåter avtalet på någon annan och detta är av beaktansvärd betydelse för konsulten. Konsulten är i dessa fall berättigad till ersättning för utförd del av uppdraget, skälig kostnad för avveckling samt utebliven skälig vinst på den del av uppdraget som inte blivit utförd. Konsulten ska överlämna uppdragsresultatet senast när beställaren fullgjort sin betalningsskyldighet. Hävning ska ske skriftligen.


Efter överlämnande enligt § 1 och § 2 får resultatet av uppdraget användas på § 3 samma sätt som om uppdraget fullföljts.


Kapitel 9 TVISTELÖSNING Om parterna inte kommer överens om annat, ska tvist avgöras av allmän § 1* domstol.


Den omständigheten att en tvist har hänskjutits till rättsligt avgörande berättigar § 2 inte konsulten att avbryta uppdraget. Beställaren har inte heller på sådan grund rätt att innehålla belopp som inte direkt omfattas av tvisten, eller underlåta att i övrigt fullgöra sina åligganden.


Oberoende av vad som föreskrivs i detta kapitel har part rätt att ansöka hos § 3 myndighet om betalning av ostridig och förfallen fordran avseende uppdraget.


Kapitel 10 FÖRENKLAD TVISTELÖSNING Råder oenighet mellan parterna på grund av uppdraget kan de gemensamt § 1* hänskjuta frågan till avgörande av en därtill lämpad ojävig skiljeperson (förenklad tvistelösning).


Sedan parterna kommit överens om att pröva en fråga genom förenklad tvistelösning, ska de gemensamt utse en skiljeperson, om inte sådan utsetts i kontraktshandlingarna.


Part ska inom en vecka från det att en skiljeperson utsetts eller, om sådan utsetts i kontraktshandlingarna, inom en vecka från det att parterna kommit överens om förenklad tvistelösning, skriftligen yttra sig och därvid klargöra sin inställning i frågan samt ange om sammanträde inför skiljepersonen begärs. Yttrandet och de handlingar som parten vill åberopa ska skickas över till såväl skiljepersonen som motparten.


Part har därefter rätt att yttra sig en gång över vad motparten anfört, om inte skiljepersonen anser det nödvändigt med ytterligare skriftväxling. Yttrandet ska skickas till skiljepersonen och motparten inom en vecka från det att parten mottagit motpartens yttrande enligt stycket ovan.


Skiljepersonen ska inom fyra veckor från mottagandet av de handlingar som parterna åberopar skriftligen meddela parterna sitt beslut med en kort motivering. I beslutet ska anges vem av parterna som slutligt ska betala skiljepersonens arvode. Vardera parten står för sina egna kostnader.


Skiljepersonens beslut är bindande för parterna intill dess de enas om annan lösning eller frågan, efter missnöjesanmälan, slutligt avgörs av antingen allmän domstol eller skiljenämnd.


Anmälan om missnöje mot skiljepersonens beslut ska göras skriftligen till motparten senast en månad efter det att parten fått del av skiljepersonens beslut. Om ingen av parterna anmält missnöje i rätt tid ska parterna anses ha godtagit skiljepersonens beslut, vilket innebär att frågan ska anses slutligt avgjord.


Om part väcker talan enligt kapitel 9 i fråga som är föremål för förenklad tvistelösning ska den förenklade tvistelösningen avbrytas. Den part som väcker talan under den förenklade tvistelösningen ska i så fall betala skiljepersonens arvode.


Titel: Arbetsplatsens utformning - AFS2020:1


I Arbetsmiljöverkets författningssamling (AFS) publiceras myndighetens föreskrifter och allmänna råd. Föreskrifter är bindande regler. Allmänna råd har en annan juridisk status än föreskrifter. Allmänna råd är inte bindande, utan innehåller rekommendationer om tillämpningen av föreskrifterna som anger hur någon kan eller bör handla i ett visst hänseende. De kan till exempel upplysa om lämpliga sätt att uppfylla kraven och visa på praktiska lösningar. Observera att hänvisningar till författningar alltid avser författningens ursprungliga nummer. Senare ändringar och omtryck kan förekomma. När det gäller ändringar och omtryck av Arbetarskyddsstyrelsens och Arbetsmiljö-verkets författningar hänvisas till senaste Förteckning över föreskrifter och allmänna råd.


Syfte 1 § Syftet med föreskrifterna är att förebygga ohälsa och olycksfall samt att ge förutsättningar för en god arbetsmiljö.


Tillämpningsområde 2 § Dessa föreskrifter gäller utformning, projektering samt drift och underhåll av arbetsplatser, i och i anslutning till byggnadsverk, samt skyltar, märkning och signaler. Vid nybyggnad och ändring gäller inte 23 och 77 §§ och 91 § första stycket.


3 § Dessa föreskrifter gäller med nedanstående undantag. 1.  Arbetsplatser i transportmedel omfattas inte. 2.  Föreskrifterna ska inte tillämpas om det skulle strida mot ett av Europeiska unionens produktdirektiv eller produktförordningar. 3. För arbetsplatser a.i sådana anläggningar av hemlig natur för totalförsvaret som avses i9 kap. 15 § plan- och bygglagen (2010:900), eller b.under fältmässiga övningar inom totalförsvaret,gäller endast krav på skyltar och signaler, 164–166 §§. 4. Föreskrifterna gäller inte för skyltar och signaler som används vid trans-port på vägar, järnvägar eller vattenvägar, till sjöss eller i luften utanförfasta arbetsplatser. 5. Märkning av, och skyltning för, farliga kemiska ämnen eller blandningar omfattas inte. Bestämmelser om märkning på behållare, gasflaskor och rörledningar finns i Arbetsmiljöverkets föreskrifter om kemiska arbets-miljörisker. 6. Om risken för skadlig värme till helt övervägande del beror på sol- strålning gäller inte 127–130 §§ om arbete i stark värme. 7. Vid arbete i räddningstjänst gäller inte 127–130 §§ om arbete i stark värme. 8. 131–134 §§ om arbete i kylda livsmedelslokaler gäller enbart då arbete sker i lokaler som av livsmedelshygieniska skäl kyls till en lufttemperatur lägre än +16 °C. 9. Vid arbete som enbart avser in- och uttransport av varor i till exempelkylrum gäller inte 131–133 §§ om arbete i kylda livsmedelslokaler.


För arbetsplatser inom byggnads- och anläggningsindustri och utvin-ningsindustri gäller föreskrifterna endast i färdigställda utrymmen och i bodar. Bestämmelserna om personalutrymmen, 57–84 §§, belysning, 135 och 136 §§, och skyltar och signaler, 164–166 §§, gäller även i icke färdig-ställda utrymmen.


Allmänna råd: Även om föreskrifterna inte gäller för en arbetsplats ska arbetsgivaren enligt arbetsmiljölagen (1977:1160) vidta alla åtgärder som behövs för att förebygga ohälsa och olycksfall, samt samverka med arbetstagarna för att skapa en god arbetsmiljö.


Till vem riktar sig föreskrifterna  4 § Föreskrifterna riktar sig till följande.1. Arbetsgivaren ansvarar för att 6 och 22–166 §§ följs. Den arbetsgivare som inte råder över en arbetsplats behöver dock endast följa 6 §, 126 § andra meningen, 127–131 och 134 §§. 2. Den som hyr in arbetskraft likställs med arbetsgivare i dessa föreskrifter. 3. Den som är byggherre ska följa 7–11 och 18–21 §§.  4. Den som är byggarbetsmiljösamordnare ska följa 12–14 och 18–21 §§. 5. Den som är projektör enligt 5 § ska följa 15 och 17–21 §§. 6. Den som projekterar monteringsfärdiga byggnader eller anläggningar ska följa 16 och 18–21 §§.


Av 1 och 3 kap. arbetsmiljölagen (1977:1160) följer att dessa föreskrifter under vissa omständigheter kan medföra skyldigheter även för andra än arbetsgivare. Det som sägs i dessa föreskrifter gäller då även dem. Allmänna råd: Arbetsgivaren råder inte över arbetsplatsen, om denna varken äger eller har hyresavtal för arbetsplatsen, eller av annan anled-ning inte har möjlighet att påverka utformningen av arbetsplatsen. Exem-pel på arbetsplatser som arbetsgivaren inte råder över är när arbetet sker i någon annans enskilda hem. För alla arbetsgivare, även de som omfattas av undantaget i denna paragraf, finnsregler om ansvar för arbetstagares hälsa och säkerhet på arbetsplatsen i arbetsmiljölagen och Arbetsmiljö-verkets övriga föreskrifter. I arbetsmiljölagen finnstill exempel krav på personalutrymmen.


Definitioner 5 § I dessa föreskrifter har följande begrepp dessa betydelser.Arbetsplats En plats för arbete, inklusive förbindelseleder och personalutrymmen, till vilken en arbetstagare har tillträde under sitt arbete. Arbetsplatser kan finnasbåde inomhus och utomhus och vara både stadigvarande och tillfälliga.


Bas-P Byggarbetsmiljösamordnare som utsetts för planering och projektering av ett byggnads- eller anläggningsarbete, enligt 3 kap. 6 § 2 arbetsmiljö-lagen, att utföra uppgifterna i enlighet med 3 kap. 7 a § arbetsmiljölagen.


Bas-U Byggarbetsmiljösamordnare som utsetts för utförande av ett byggnads- eller anläggnings-arbete, enligt 3 kap. 6 § 3 arbetsmiljölagen, att utföra uppgifterna i enlighet med 3 kap. 7 b § arbetsmiljölagen.


Bruksskede Den tidsperiod en färdigställd byggnad eller anläggning används.


Buller Icke önskvärt ljud. Omfattar både hörselskadligt och störande ljud. Begreppet störande ljud om-fattar både psykologiska och fysiologiska effekter av buller.


Byggherre Den som låter utföra ett byggnads- eller anläggnings- arbete enligt 3 kap. 6 § arbetsmiljölagen, det vill säga varje fysisk eller juridisk person för vars räkning ett byggprojekt utförs. Av 3 kap. 7 c § arbetsmiljölagen följer att det som står om byggherren i dessa föreskrifter istället ska gälla en av byggherren anlitad självständig uppdragstagare om en sådan finns Den fysiska person som bygger själv för egen räkning, utan att inträda i ett arbetstagar- arbetsgivarförhållande eller anlita entreprenör, omfattas inte av arbetsmiljölagstiftningen.


Byggnadsverk En byggnad eller annan anläggning.


Förbindelseled Väg, utrymme eller annat som förbinder två platser, inomhus eller utomhus, till exempel passage, transportväg eller tillträdesled. Den kan vara avsedd för personer eller fordon.


Förbudsskylt Skylt som förbjuder ett beteende som kan inne- bära fara.


Handsignal Ett fastställt rörelsemönster med armar och händer för att leda personal som utför manövrer som kan innebära risk eller fara.


Lastkaj Plattform för att underlätta lastning och lossning.


Ljudsignal Fastställd signal som avges från ett särskilt don utan att någon mänsklig eller syntetisk röst används.


Ljussignal och Signal eller skylt, med ljus som sänds ut genom engenomlyst skylt anordning som är gjord av transparent eller genomlyst material. Den ska vara upplyst från in- eller baksidan så att den ger intryck av en lysande yta.


Normalt Med uttrycket normalt i föreskriftstexterna avses att kraven i paragraftexten ska uppfyllas utom vid de enstaka fall då speciella omständigheter gör att undantag behöver göras. Ett sådant fall kan vara att arbetsplatsen endast används tillfälligt och att säkerheten kan upprätthållas genom andra åtgärder.


Nödskylt Skylt som ger information om utrymningsväg, väg till utrymningsväg, utrustning för första hjälpen eller räddningsutrustning.


Personalutrymme Klädutrymme, omklädningsrum, torkutrymme, tvättutrymme, duschutrymme, toalettrum, matut-rymme, pausutrymme, vilutrymme eller jourrum som arbetstagare kan använda i anslutning till sitt arbete.


Processventilation Uppfångning av luftföroreningar så nära källan som möjligt och bortförande av dessa.


Projektörer Arkitekter, konstruktörer och andra som med-verkar i planeringen eller projekteringen av ett byggnads- eller anläggningsarbete i enlighet med 3 kap. 7 § arbetsmiljölagen. Det omfattar alla som på något sätt medverkar eller fattar beslut om utformning eller funktion, till exempel inköpare, konsulter inom el, VVS och kommu-nikation, specialister inom mekaniska tjänster, inredning och tillfälliga stödkonstruktioner. Även byggherrar och entreprenörer räknas som projektörer när de planerar eller projekterar.


Påbudsskylt Skylt som påbjuder ett visst beteende.


Ställage Lagerställ på vilket material lagras.


Symbol Bild som beskriver en situation eller föreskriver ett visst uppträdande.


Talat meddelande I förväg fastställt talat (verbalt) meddelande som avges med mänsklig eller syntetisk röst.


Termiskt klimat Den inverkan på människans upplevelse som lufttemperatur, omgivande ytors temperatur, luftfuktighet och lufthastighet har vid en given aktivitet och klädsel.


Tillfällig utrymningsplats Plats där arbetstagare, som på egen hand inte kan utrymma hela vägen till säker plats, säkert kan invänta hjälp.


Tillgänglig Både tillgänglig och användbar så att så många som möjligt kan använda arbetsplatsen på lika villkor, även personer med nedsatt rörelse- eller orienteringsförmåga och personer med allergier.


Tilläggsskylt Skylt som används tillsammans med en annan skylt och lämnar kompletterande information.


Tvättplats En sammanfattande beteckning för dusch, tvätt-ställ eller tvättränna med rinnande varmt och kallt vatten.


Utblick Visuell kontakt med omgivningen, genom en öppning mot utsidan eller mot till exempel ett inomhustorg, som ger information om omgiv-ningen och möjlighet att följa vädrets, dygnets och årstidernas variationer.


Utrymningsväg En utgång som leder till en säker plats, det vill säga en plats i det fria, där brand och brandgaser inte kan påverka utrymmande personer.


Varningsskylt Skylt som varnar för en risk eller fara.


Varumottag En anläggning eller avgränsad yta för lastning och lossning av gods.


Vistelsezon Vistelsezonen är den del av ett rum där krav ställs på luftkvalitet och termisk komfort. Vistelsezonen begränsas i rummet av två horisontella plan, ett på 0,1 meter över golv och ett annat på 2,0 meter över golv, samt vertikala plan 0,6 meter från yttervägg eller annan yttre begränsning, dock vid fönster och dörr 1,0 meter.


Systematiskt arbetsmiljöarbete 6 § I Arbetsmiljöverkets föreskrifter om systematiskt arbetsmiljöarbete finns grundläggande bestämmelser om hur arbetsgivaren ska organisera, genomföra och följa upp sitt arbetsmiljöarbete för att förebygga risker för ohälsa och olycksfall i arbetet, samt skapa en tillfredsställande arbetsmiljö. Arbetsgivaren ska, i sitt systematiska arbetsmiljöarbete, beakta och hantera de arbetsmiljöförhållanden som regleras i 22–166 §§ i dessa föreskrifter.


Projekteringsansvar Byggherren 7 § Byggherren ska se till att kraven i 18–21 §§ uppfylls.


8 § Byggherren ska se till att de projektörer som väljs har tillräcklig utbildning, kompetens och erfarenhet. Med tillräcklig kompetens avses både kunskap om arbetsmiljöregler och färdigheter att tillämpa dessa vid projekteringen. Kompetensen ska motsvara projektets storlek och komplexitet, samt de risker som kan antas förekomma vid arbete i, och i anslutning till, det färdiga byggnadsverket.


Allmänna råd: Förutom kunskap om dessa föreskrifter kan kunskap om andra föreskrifter från Arbetsmiljöverket behövas, beroende på den framtida verksamhetens art


9 § Byggherren ska utse lämplig Bas-P så snart planering eller projektering påbörjas. Regler om Bas-P:s kvalifikatione , samt att byggherren ska kunna styrka kvalifikationerna, finns i Arbetsmiljöverkets föreskrifter om byggnads- och anläggningsarbete. Storleken och komplexiteten på det byggprojekt vars arbetsmiljöfrågor ska samordnas avgör vilken utbildning, kompetens och erfarenhet som behövs.


10 § Byggherren ska följa upp Bas-P:s arbetsmiljöarbete och se till att Bas-P har de förutsättningar som behövs så att Bas-P kan utföra sina uppgifter enligt 12–14 §§.


11 § Byggherren ska se till att uppgifter om arbetsmiljöarbetet lämnas över från Bas-P till Bas-U, för att förebygga att ändringar görs som påverkar arbetsmiljön negativt i bruksskedet. Om Bas-P byts ut under projektet ska byggherren se till att uppgifterna lämnas till den nya Bas-P.


Allmänna råd: Vid överlämningen kan till exempel följande punkter tas upp: • Föregående byggarbetsmiljösamordnares arbetsmiljöarbete. • Kvarstående arbetsmiljörisker och åtgärdsförslag samt överlämning av skriftliga underlag, där det finns arbetsmiljörisker som inte är uppenbara. • Lösningar som valts bort av hänsyn till arbetsmiljön. • Hur tillkommande projekteringsunderlag och arbetsmiljöinformation överlämnas till Bas-U, om projekteringen fortsätter. • Avstämning av tidplanen och en eventuell justering av den.


Bas-P 12 § För att förebygga arbetsmiljörisker och möjliggöra en god arbetsmiljö under bruksskedet ska Bas-P 1. samordna projekteringen i frågor som har betydelse för arbetsmiljön i bruksskedet, 2. delta i ledningen av projekteringen, 3. se till att inga arbetsmiljöfrågor förbises på grund av tveksamhet om vilken projektör som ska hantera dem, 4. uppmärksamma projektörerna på deras skyldigheter enligt dessa föreskrifter, och 5. verka för att varje projektör tar hänsyn till övrig projektering, i den mån det har betydelse för den egna projekteringen.


13 § Bas-P ska informera byggherren om projektörerna inte följer Bas-P:s anvisningar i frågor som har betydelse för arbetsmiljön i bruksskedet.


14 § Bas-P ska meddela byggherren om de förutsättningar som givits av byggherren kan medföra allvarliga arbetsmiljörisker i bruksskedet som varken kan projekteras bort eller åtgärdas.


Projektörer 15 § Projektörerna ska, inom ramen för sina uppdrag, projektera så att kraven i 18–21 §§ uppfylls.


16 § De som projekterar monteringsfärdiga byggnader eller anläggningar ska projektera så att kraven i 18–21 §§ uppfylls


17 § Projektörerna ska se till att deras lösningar fungerar med andra projektörers lösningar, om det har betydelse för arbetsmiljön under bruksskedet. Allmänna råd: Projektörerna kan behöva informera Bas-P om relevanta arbetsmiljöfrågor.


Projektera för en god arbetsmiljö 18 § Projekteringen ska genomföras så att det blir möjligt att skapa en god arbetsmiljö för alla arbetstagare som kan förutses komma att arbeta i, eller i anslutning till, det färdiga byggnadsverket.


Allmänna råd: Exempel på personer som kan förutses komma att arbeta i, eller i anslutning till, det färdiga byggnadsverket är både de som kommer att arbeta stadigvarande i den verksamhet som kommer att bedrivas och de som kommer att utföra städning, varuleveranser, sophämtning och annat arbete med drift och underhåll.


19 § Under projekteringen ska förslag till utformningen av det färdiga byggnadsverket granskas, för att bedöma om kraven i arbetsmiljölagen och Arbetsmiljöverkets föreskrifter kan uppfyllas. För att förebygga arbetsmiljörisker i bruksskedet ska man arbeta enligt dessa grundprinciper under planeringen och projekteringen: 1. Identifiera och undvika risker. 2. Bedöma risker som inte kan undvikas. 3. Hantera risker enligt a–e. a. Åtgärda riskerna vid källan. b. Ersätta farliga ämnen med ämnen som är ofarliga, eller mindre farliga, så långt det är möjligt. c. Prioritera gemensamma skyddsåtgärder framför individuella. d. Ta hänsyn till den tekniska utvecklingen. e. Ta hänsyn till människors olika förutsättningar.


20 § När 1. ett nytt byggnadsverk för arbetsplatser, eller 2. en ombyggnad av arbetsplatser, projekteras, ska arbetsplatserna utformas på ett sådant sätt att de blir så tillgängliga att så många som möjligt kan använda dem på lika villkor, även personer med nedsatt rörelse- eller orienteringsförmåga och personer med allergier. Om arbetets art kräver en viss funktionsförmåga, undantas den aktuella arbetsplatsen från kravet i första stycket vad gäller tillgänglighet för just denna funktionsförmåga. Undantaget gäller enbart den del av lokalen där den aktuella funktionsförmågan behövs för att arbete ska kunna utföras


Allmänna råd: Exempel på egenskaper som gör en arbetsplats tillgänglig för så många som möjligt är: • Enkla och tydliga samband mellan lokaler. • Sammanhängande taktila ledstråk. • Kontrasterande färgsättning. • Efterklangstid som är lämplig beroende på lokalens användningsområde. • God taluppfattbarhet. • Tillräckliga areor och passagemått. • Inga nivåskillnader. • Automatiska dörröppnare. • Lättstädad inredning. • Lågemitterande material. • Kontinuerlig ventilation. Med ombyggnad avses förändringar som är så stora att Boverkets krav på tillgänglighet vid ombyggnad gäller


21 § När ett byggnadsverk som ska innehålla tillgängliga arbetsplatser ska projekteras för ny- eller ombyggnad, ska 1. det dimensioneras för personer som använder en mindre utomhusrullstol, alltså en eldriven rullstol för begränsad utomhusanvändning, 2. sambanden mellan olika delar, eller rum, på arbetsplatsen underlätta för arbetstagarna att hitta och få en överblick, 3. det finnas tillfälliga utrymningsplatser, om inte utrymningsvägarna är tillgängliga hela vägen till en säker plats, 4. utrymningsvägarna vara tillgängliga hela vägen till en säker plats, eller till tillfälliga utrymningsplatser, 5. tillfälliga utrymningsplatser ha tvåvägs kommunikationssystem, och 6. minst en toalett på varje våningsplan vara tillgänglig.


Allmänna råd: Dimensionerande vändmått för en mindre utomhusrullstol är en cirkel med diametern 1,50 meter. Det fria passagemåttet i dörrar för en sådan rullstol behöver vara minst 0,80 meter, när dörren är uppställd i 90º. Exempel på hur utrymningsplatser kan utformas finns i Boverkets byggregler (BBR). I allmänna råd till 77 § finns information om hur en tillgänglig toalett bör utformas.


Hur en arbetsplats ska vara utformad Lokalutformning 22 § Arbetsplatser ska ha de lokaler och andra utrymmen som behövs med hänsyn till verksamheten, så att risken för ohälsa och olycksfall begränsas. Allmänna råd: Exempel på utrymmen som kan behövas är tysta rum, utrymmen för fastighetsskötsel och service, samt till exempel sköljrum inom vården.


23 § En befintlig arbetsplats ska vara tillgänglig för de arbetstagare som behöver använda den. Bedömningen av vilka utrymmen som ska vara tillgängliga för att arbetstagarna ska kunna utföra sitt arbete ska göras av arbetsgivaren i samråd med de berörda arbetstagarna. Om det finns ett personalutrymme där all personal ska mötas, ska det vara tillgängligt.


24 § Arbetsplatser ska ha en med hänsyn till verksamheten tillräcklig area och fri höjd, så att risken för ohälsa och olycksfall begränsas. De ska vara lämpligt placerade, utformade och inredda. Placeringen av arbetsplatsens olika delar ska vara sådan att sambanden blir tydliga och funktionella.


Allmänna råd: Rumshöjden bör vara minst 2,40 meter. I begränsade delar av arbetslokalen kan denna rumshöjd underskridas. I sådana delar av arbetslokalen där ståhöjd behövs, bör rumshöjden inte vara lägre än 2,10 meter under horisontella delar av tak eller 1,90 meter under snedtak. Rumshöjden i undervisningslokaler, eller andra lokaler avsedda för ett större antal personer, bör vara lägst 2,70 meter. Om täta förflyttningar eller transporter kan förutses mellan olika lokaler, bör lokalerna samlas för att ge en enkel invändig förbindelse.


25 § Arbetsplatser ska vara utformade för att medge tillräcklig rörelsefrihet för arbetet. Om detta inte är möjligt, på grund av särskilda förhållanden på arbetsplatsen, ska arbetstagarna ha tillräcklig rörelsefrihet nära den plats där arbetet utförs. Vid arbete där arbetstagaren måste utföra arbetsmoment som innebär kraftutövning eller arbete där arbetstagare behöver vrida, huka eller böja sig ned, ska det normalt finnas ett fritt arbetsutrymme om minst 0,8 meter. Då hjälpmedel och arbetsutrustning, eller annan teknisk utrustning, används behövs dessutom ett fritt utrymme för att hantera och manövrera dessa


Allmänna råd: För att uppfylla första stycket kan det ibland behövas ett större arbetsutrymme än det minimimått som anges i andra stycket. Särskilda förhållanden kan vara tillfälliga eller kortare arbetsuppgifter, till exempel servicearbeten i trånga utrymmen. Exempel på arbeten där arbetsutrymme enligt andra stycket kan behövas är vård och omsorg, städning, fastighetsservice, leveranser och handel.


26 § Arbeten eller processer som medför särskild risk för ohälsa eller olycksfall ska normalt utföras i särskild lokal, avskild från övriga lokaler. Allmänna råd: Sådana arbeten eller processer är till exempel de som ger hög ljudnivå, utsläpp av luftföroreningar eller som kan medföra särskild risk för brand eller explosion. Fläktaggregat, batterier under laddning, diskmaskiner och kopieringsmaskiner kan behöva placeras i en särskild lokal. Även vård av smittade bör ske i särskild lokal.


27 § Arbetsplatser ska vara placerade och utformade så att inredning, installationer, utrustning och ytskikt kan underhållas och förnyas i tillräcklig omfattning under byggnadsverkets brukstid.


Förbindelseleder 28 § Förbindelseleder ska vara utformade och dimensionerade så att arbetstagarna kan förflytta sig utan risk för olycksfall eller ohälsa. Om det finns risk för sammanstötning, eller om fasta arbetsplatser ligger i anslutning till förbindelseled för fordons- och trucktrafik, ska det finnas ett tillräckligt säkerhetsavstånd eller en avskiljande barriär.


Allmänna råd: Att kunna förflytta sig utan risk för olycksfall eller ohälsa innebär både att kunna förflytta sig utan risk för skador, och att kunna orientera sig på ett enkelt sätt. Vad som krävs för att kunna orientera sig på ett enkelt sätt kan variera beroende på arbetstagarnas kognitiva funktionsförmåga. Vid dörrar, portar eller andra öppningar kan en avskiljande barriär vara räcken eller annan form av avvisare.


29 § Trösklar och enstaka trappsteg i förbindelseleder ska undvikas.


30 § Förbindelseleder för tyngre eller otympliga transporter ska vara utformade så att tung manuell hantering kan undvikas. Det ska vara möjligt att vid behov tillfälligt ställa upp dörrar i förbindelseleder vid leveranser. Möjligheten får inte medföra risk för spridning av brand.


Allmänna råd: Rullande hantering kan vara ett sätt att undvika tung manuell hantering. Både lutning och underlag påverkar vad som är lämplig utformning för rullande hantering. I Arbetsmiljöverkets föreskrifter om belastningsergonomi fi ns en bedömningsmodell som kan användas som vägledning.


31 § Ramper ska ha en lutning och utformning som är anpassad efter användningsområdet. En ramp som ska kunna användas självständigt av en arbetstagare som använder rullstol får inte ha brantare lutning än 1:12.


Allmänna råd: En ramp för en arbetstagare som använder rullstol bör inte luta brantare än 1:20. Höjdskillnaden mellan vilplan bör vara högst 0,5 meter.


Vid användning av truck i lutning är det viktigt att följa trucktillverkarens anvisningar. För bedömning av lämplig utformning av ramper för rullande hantering av gods finn en bedömningsmodell i Arbetsmiljöverkets föreskrifter om belastningsergonomi. Att rampens utformning är anpassad efter användningsområdet kan innebära att den har avåkningsskydd.


32 § Förbindelselederna ska, där det behövs, vara tydligt markerade


33 § I omedelbar närhet av varje port, som är avsedd för fordonstrafik, ska det finnas en dörr för gående, om det inte är riskfritt för gående att passera genom porten. Sådana dörrar ska vara tydligt markerade och får inte blockeras.


34 § Transporter av gods mellan olika plan ska kunna ske med hiss eller annan passande lyftanordning, om transporterna är så tunga eller förekommer så ofta att 1. manuella lyft, 2. bärande, eller 3. annan manuell hantering medför risk för ohälsa eller olycksfall, genom hälsofarliga eller onödigt tröttande belastningar.


Golv 35 § Golv ska 1. vara fasta och stabila, 2. ha en för verksamheten lämplig svikt, 3. utformas så att halkrisken är liten, och 4. inte ha upphöjningar, hål eller lutningar som medför risk för ohälsa eller olycksfall.


36 § På arbetsplatser där statisk elektricitet kan innebära en risk ska golvmaterial, inredning och utrustning väljas så att elektrisk uppladdning motverkas, om inte andra åtgärder vidtas för att motverka detta. Allmänna råd: Andra åtgärder kan vara förhöjd luftfuktighet eller val av kläder/skor som inte genererar statisk elektricitet.


Fönster, glaspartier, dörrar och portar 37 § Öppningsbara fönster ska kunna manövreras på ett säkert sätt. De får inte medföra särskild risk för olycksfall i uppställt läge.


38 § Fönster och glaspartier ska vara utformade så att de inte brister vid den belastning de kan förväntas utsättas för. Allmänna råd: Exempel på sådan belastning är skolbarn som sitter i fönsternischer och taklanterniner som kan komma att beträdas.


39 § Fönster, takfönster och genomsynliga innerväggar ska vid behov ha anordningar eller utförande som medger avskärmning av solinstrålning


40 § Det ska finnas dörrar och portar 1. i det antal, 2. med den placering, 3. med de mått, och 4. med det utförande som arbetstagarnas förutsättningar och verksamheten kräver.


41 § Pendeldörrar och pendelportar ska vara utformade så att det är enkelt att se igenom dem, för att minska risken för sammanstötningar.


42 § Dörrar och portar, som öppnas genom att höjas, ska vara säkrade mot oavsiktlig stängning. Skjutdörrar, skjutportar och vikväggar ska vara säkrade mot att spåra ur och välta.


43 § Dörrar och portar ska vara placerade och utformade så att risken för sammanstötning och klämning minimeras.


Trappor och stegar 44 § Antalet trappor och deras utformning ska anpassas efter antal användare och arbetets art. Trappor ska vara säkra att använda. De ska normalt ha ledstänger och vara utförda så att halkrisken minimeras. Allmänna råd: För att en trappa ska vara säker att använda • bör minsta stegdjup normalt vara 0,25 meter och största steghöjd normalt vara 0,18 meter, • bör den ha kontrastmarkeringar, och • bör den ha ledstänger på en höjd av 0,9 meter, mätt vid stegnosen.


45 § Mellan en dörr och en nedåtgående trappa, eller ett enstaka trappsteg, ska det finnas ett trapplan, som är tillräckligt stort med hänsyn till risken för fall.


46 § För tillträde till plattformar, serviceutrymmen och liknande utrymmen som används vid mer än enstaka tillfällen, ska det finnas en trappa. För utrymmen som endast används vid enstaka tillfällen, och när båda händerna är fria att använda för förflyttningen, ska det antingen finnas en trappa eller en stege säkrad mot fall.


Inredning och utrustning 47 § Inredning och utrustning ska väljas, utformas och placeras med hänsyn till arbetstagarnas olika förutsättningar och de krav som arbetsuppgifterna ställer. Den ska kunna användas utan risk för ohälsa och olycksfall. Den som i huvudsak arbetar stående eller gående ska ha möjlighet att sätta sig. Allmänna råd: Exempel på inredning utformad med hänsyn till arbetstagarnas olika förutsättningar är inredning och utrustning anpassade för både barn och vuxna i skolor, förskoleklasser och liknande.


48 § Ett ställage, som är avsett för varierande laster, ska vara beständigt märkt med maxlast per sektion och maxlast per bärplan. Märkningen ska sitta på väl synlig plats.


49 § Ett ställage ska vara förankrat, om det finns risk för instabilitet. Där det finns risk att köra på ställaget ska det finnas påkörningsskydd. Allmänna råd: Exempel på när det finns risk för instabilitet är om ställagets totalhöjd är fyra gånger högre än ställagets djup, eller om det har utdragsenheter eller inte är ordentligt förankrat.


50 § Passage för gående och trucktrafik under ställage ska skyddas mot ras. Ett pallställ ska vara försett med skydd, som förhindrar att pallar skjuts genom stället, om det inte är uppenbart onödigt.


Varumottag 51 § Till arbetsplatser ska det, när det behövs, finnas ett eller flera varumottag. Varumottagen ska vara utformade för verksamhetens krav, arbetets art, omfattning och den utrustning som används. En verksamhet med lastning och lossning av en stor mängd gods ska normalt ha ett varumottag med lastkaj.


52 § Om varumottaget har angöringsplatser för fordon, ska angöringsplatserna vara placerade och utformade så att sammanstötningar, mellan fordon och mellan fordon och gående, förhindras. Allmänna råd: Utformningen av angöringsplatser bör vara sådan att det fria utrymmet för gående mellan fordon är minst 0,7 meter, räknat från fordonets mest utstickande del. För att minska risken för att överhäng går in på angränsande område bör det finnas tillräckligt stort manöverutrymme framför angöringsplatserna. Om det inte går att ordna tillräckligt stora utrymmen, kan sammanstötningar förebyggas med organisatoriska åtgärder.


53 § Lastkajer ska ha minst en tillträdesled från marken, normalt en trappa. Allmänna råd: Vid längre lastkajer kan det av säkerhetsskäl behövas flera trappor.


54 § Varumottag utomhus, som används mer än tillfälligt, ska normalt ha tak som skyddar mot nederbörd och snöras.


Dricksvatten 55 § Det ska finnas tillgång till dricksvatten i nära anslutning till den plats där arbete utförs och till matutrymmen. Allmänna råd: Tillgång till dricksvatten kan även ordnas med dunkar eller flasko .


Kompletterande krav för personalutrymmen Allmänt 56 § För personalutrymmen preciserar och kompletterar 57–84 §§ de krav som i övrigt gäller för arbetsplatser enligt dessa föreskrifter.


57 § Antalet personalutrymmen, samt deras placering, storlek och inredning, ska vara anpassat till 1. arbetets art och varaktighet, 2. det antal arbetstagare som normalt kan beräknas använda utrymmena samtidigt, och 3. arbetstagarnas funktionsförmåga. Personalutrymmen ska vara lättåtkomliga. Allmänna råd: Personalutrymmen kan också finnas utomhus, detta gäller speciellt skolelever. Allmänna råd (2015:1) om friyta för lek och utevistelse vid fritidshem, förskolor, skolor eller liknande verksamhet ges ut av Boverket.


58 § Ett personalutrymme får inte användas för verksamhet eller förvaring som försämrar användbarheten som personalutrymme.


Förvaringsutrymmen 59 § Det ska finnas utrymmen för förvaring av privata kläder. Kläderna ska kunna förvaras så att de inte smutsas ned eller skadas, och så att risken för stöld motverkas. Utrymmena ska räcka till för alla arbetstagare som samtidigt behöver använda dem. Om privata kläder förvaras i omklädningsrum ska de gå att låsa in. Allmänna råd: Risken för stöld kan motverkas genom att förvaringsutrymmen har eller kan förses med lås.


60 § Det ska finnas utrymmen för personliga värdesaker. De ska ha eller kunna förses med lås


61 § I de fall som omklädning mellan privata kläder och arbetskläder måste ske på arbetsplatsen, ska utrymmen enligt 59 § finnas i anslutning till den plats där omklädning sker.


62 § Om 1. arbetet är smutsande eller svettdrivande, eller 2. det finns risk för ohälsa eller besvär genom att smitta, hälsofarligt ämne eller stark lukt överförs från arbetskläder eller skyddskläder, ska de privata kläderna kunna förvaras så att smuts inte överförs från arbetskläder eller skyddskläder till privata kläder. Allmänna råd: Nedsmutsning kan motverkas genom att kläderna förvaras separat. Exempel på arbeten där privata kläder kan behöva förvaras skilda från arbetskläder eller skyddskläder är djurhållning och arbete vid avloppsreningsverk.


63 § Vid arbete där skyddskläder används ska det finnas lämpligt utrymme för förvaring av dessa.


64 § Det ska finnas möjlighet att torka arbetskläder, skyddskläder och skodon som blir våta under arbetet eller som rengjorts på grund av nedsmutsning i arbetet.


Omklädningsrum 65 § Arbetstagare som 1. utför smutsande eller svettdrivande arbete, eller 2. måste bära särskilda arbetskläder, ska ha tillgång till omklädningsrum, eller annat lämpligt utrymme för omklädning på arbetsplatsen. Allmänna råd: Exempel på annat lämpligt utrymme för omklädning kan vara en rymlig toalett eller annat avskiljbart utrymme.


66 § I omklädningsrum ska det finnas tillräcklig plats för ombyte för de arbetstagare som hänvisas dit samtidigt. Det ska finnas sittplatser för så många personer som normalt behöver sitta samtidigt.


67 § Omklädningsrum ska normalt vara skilda för män och kvinnor om de behöver använda dem samtidigt.


68 § Om det behövs ska det finnas olika omklädningsrum för byte till och från privata kläder, respektive till och från arbetskläder eller skyddskläder. Allmänna råd: Exempel på när det kan behövas olika omklädningsrum är när det finns risk för ohälsa eller besvär, genom att smitta, hälsofarligt ämne eller stark lukt överförs vid byte av kläder. Ibland kan dusch mellan rummen behövas


Tvättplatser 69 § I personalutrymmen ska det finna tillräckligt många och lämpligt utformade tvättplatser.


70 § Om arbetet är svettdrivande, eller smutsande, ska det normalt finnas dusch. Allmänna råd: Om arbetet endast smutsar ned en begränsad del av kroppen, kan det ibland räcka med annan tvättplats.


71 § Om arbetet 1. medför risk för smitta, eller 2. utförs med starkt luktande ämnen, allergena ämnen eller andra hälsofarliga ämnen, ska det alltid finnas tillgång till dusch. Duschen ska ligga i ett särskilt tvättrum i anslutning till omklädningsrummen. Allmänna råd: Exempel på ett sådant arbete är arbete med mjöl, försöksdjur eller vissa bekämpningsmedel och arbeten i återvinningsanläggningar.


72 § Duschar ska vara skilda för män och kvinnor, om de behöver använda duscharna samtidigt. Tvättplatser ska vara åtskilda för män och kvinnor, om det behövs av anständighetsskäl. Allmänna råd: När det finns flera duschar bör behovet av avskilda duschplatser ses över. En avskärmad duschplats bör vara försedd med eget omklädningsutrymme.


73 § Dusch- och tvättutrymmen ska normalt ligga i anslutning till omklädningsrum.


74 § När det behövs ska det finnas utrustning för att spola av kläder eller skodon som blivit smutsiga i arbetet.


Toaletter 75 § Det ska finnas tillräckligt många toaletter och tvättställ. De ska normalt ligga i närheten av 1. platsen där arbete utförs, 2. Pausutrymmen, 3. omklädningsrum, samt 4. duschutrymmen och tvättutrymmen


Allmänna råd: Det är i allmänhet nödvändigt med en toalett per påbörjat 15-tal arbetstagare. Exempel på när tvättställ behöver ligga i anslutning till arbetsplatser är vid arbete där smittrisk förekommer, kemiska processer, laddning av batterier och arbete inom förskola och annan omsorgsverksamhet. Om arbetet medför smittrisk, bör det finnas desinfektionsmedel för huden.


76 § Toalettrum ska 1. vara tillräckligt stora, 2. vara avskilda, 3. ha låsbar dörr, och 4. inte ha direkt förbindelse med matutrymme. I toalettrummet, eller i anslutning till detta, ska det finnas ett tvättställ eller en tvättränna.


77 § På befintliga arbetsplatser ska det finnas toaletter som är tillgängliga för alla som behöver använda dem. Allmänna råd: För att vara tillgänglig bör en toalett • vara minst 2,2 x 2,2 meter, större area kan behövas för assisterande arbetstagare och eventuella hjälpmedel, arbetsutrustning eller annan teknisk utrustning, • ha inredning och utrustning som är lämpligt utformad och placerad, • ha kontrastmarkeringar, och • ha ett larm som går till en plats där det säkert kan uppmärksammas.


78 § Om det finns larm från toaletter, ska arbetsgivaren se till att larmet kontrolleras regelbundet.


Matutrymme 79 § Arbetstagare ska kunna äta under tillfredsställande förhållanden. Det gäller även de som äter medhavd mat. Det ska ske i lämpliga utrymmen med bord och stolar med ryggstöd.


Allmänna råd: Exempel på lämpliga utrymmen är en restaurang eller ett matrum, men kan också vara ett avskilt matutrymme i arbetslokalen.


80 § Nära platsen där man äter medhavd mat ska det finnas 1. kylskåp, 2. möjlighet att värma maten, och 3. möjlighet att diska.


Pausutrymme 81 § Arbetstagare ska kunna tillbringa pauser, och eventuella väntetider i arbetet, på en plats där de har möjlighet till kortare återhämtning. Det ska finna tillräckligt många sittplatser med ryggstöd.


Vilutrymme 82 § På arbetsplatser ska det finnas, eller gå snabbt att ställa i ordning, ett vilutrymme för tillfällig, ostörd och liggande vila. Allmänna råd: Exempel på när vilutrymmet kan behöva vara utfört som ett särskilt vilrum är då fler än 50 personer samtidigt sysselsätts inom samma område. I närheten av vilutrymmet bör det finnas toalett.


Jourrum 83 § För den arbetstagare som har jourtjänst ska det finnas ett ostört jourrum med storlek och inredning så att arbetstagaren får tillräcklig vila. Rummet ska ligga så nära huvudarbetsplatsen för jourtjänsten som det är praktiskt möjligt. Det ska vara utformat som ett enkelrum.


Allmänna råd: Jourrum ska finnas då jour i arbetstidslagens (1982:673) mening förekommer. Regler om att det ska finnas utrymmen för vila, även där arbetsgivaren inte råder över arbetsplatsen, finns i arbetsmiljölagen.


84 § I närheten av jourrum ska det finnas möjlighet att värma och äta mat. Toalett och dusch ska finnas nära rummet.


Kompletterande krav för arbete utomhus 85 § Den mark som omger en verksamhets byggnader ska, så långt det är möjligt, vara utformad så att transporter, markskötsel, fasadarbeten och liknande kan utföras med betryggande säkerhet mot ohälsa och olycksfall.


Allmänna råd: Fönsterputsning och avfallshantering är exempel på verksamheter för vilka hänsyn behöver tas, vid utformning av mark i anslutning till byggnader.


86 § Fasta arbetsplatser utomhus ska vara utformade så att arbetstagarna skyddas mot väder och vind. Tillfälliga arbetsplatser ska, så långt som möjligt, vara utformade så att de arbetande skyddas mot väder och vind.


Allmänna råd: Exempel på skydd mot väder och vind är solavskärmning. På skolgårdar, och i liknande miljöer, bör det finnas tillräckligt stora områden med skugga.


87 § Arbetsplatser utomhus ska vara utförda så att halkrisken är liten och, där det behövs, så att ytskikten motverkar att man halkar. De ska, när det behövs, ha lutning så att vatten kan rinna av.


Underhåll och städning 88 § Arbetsgivaren ska se till att arbetsplatser underhålls och rengörs, enligt rutiner som är anpassade efter 1. verksamheten på arbetsplatsen, 2. arbetstagarnas förutsättningar, och 3. arbetsplatsens utformning.


Utrymning, larm och brandskydd Utrymning 89 § Alla arbetstagare, oavsett funktionsförmåga, ska kunna utrymma arbetsplatsen, på ett snabbt och säkert sätt i händelse av fara. Om egenutrymning inte är möjlig för alla, ska arbetsgivaren se till att alla arbetstagare ändå kan ta sig till en säker plats innan kritiska förhållanden uppstår. Allmänna råd: Arbetstagarnas förutsättningar att utrymma kan påverkas av andra personer som befinner sig på platsen.


90 § Arbetsgivaren ska se till att det finns rutiner för att alla arbetstagare ska kunna utrymma arbetsplatsen. Utrymningsövningar ska normalt genomföras så att arbetstagarna har aktuell kunskap om hur utrymningen ska ske.


Allmänna råd: Exempel på när utrymningsövningar behöver genomföras regelbundet är i verksamheter där kritiska förhållanden kan uppstå snabbt eller där personal har särskilda uppgifter i samband med utrymning. Exempel på sådana verksamheter är vissa industrier, vårdanläggningar och skolor. Exempel på när utrymningsövningar kan ersättas med genomgångar, om det ger likvärdiga kunskaper, är om verksamheten sker i små och överblickbara lokaler och alla arbetstagare har förutsättningar att utrymma på egen hand. För att följa bestämmelsen kan arbetsgivaren behöva samverka med fastighetsägaren eller andra aktörer som påverkar utrymningsförhållandena. Krav på fastighetsägares och verksamhetsutövares systematiska brandskyddsarbete finns i lagen (2003:778) om skydd mot olyckor


91 § Om en utrymningsväg på en befintlig arbetsplats är utformad så att arbetstagare med nedsatt funktionsförmåga inte kan utrymma hela vägen till en säker plats på egen hand, ska det normalt finnas en tillfällig utrymningsplats i eller i anslutning till utrymningsvägen. Utrymningsplatsen och vägen till denna ska vara tillgänglig. Arbetsgivaren ska se till att ingen lämnas kvar på en tillfällig utrymningsplats.


Allmänna råd: Tillfällig utrymningsplats kan ibland ordnas i trapphuset om det inte hindrar övriga som utrymmer. Exempel på sätt att säkerställa att ingen lämnas kvar på en tillfällig utrymningsplats är att det finns kommunikationssystem eller rutiner för att meddela räddningstjänsten att någon behöver assistans. Exempel på hur utrymningsplatser kan utformas finns i Boverkets byggregler (BBR).


92 § Antalet utrymningsvägar, samt deras fördelning och kapacitet, ska vara avpassade efter 1. arbetsplatsens användning, 2. arbetsplatsens storlek, 3. den inredning och utrustning som förekommer på arbetsplatsen, 4. det största antal människor arbetsplatsen är avsedd för, och 5. arbetstagarnas förutsättningar att använda utrymningsvägarna. Det ska normalt finnas minst två av varandra oberoende utrymningsvägar.


Allmänna råd: Ibland kan fönster i markplan utgöra en utrymningsväg, beroende på arbetstagarnas förmåga att använda utrymningsvägen. Ibland kan fönster med balkong och hjälp av räddningstjänsten godtas som den ena av de två av varandra oberoende utrymningsvägarna, beroende på räddningstjänstens insatstid och kapacitet. Exempel på när det kan vara tillräckligt med en utrymningsväg är små lokaler i markplan, och lokaler där man endast vistas tillfälligt. För bedömning av enskilda fall kan Boverkets byggregler (BBR) användas som vägledning.


93 § Utrymningsvägar, samt vägar och dörrar till utrymningsvägar, ska hållas fria från hinder så att de när som helst är fullt användbara. De ska, så direkt som möjligt, leda ut i det fria eller till annan säker plats. Inredning får inte bidra till rökutveckling eller brandspridning inom utrymningsvägarna. Lättantändligt material får inte förvaras i utrymningsvägarna.


94 § Dörrar och grindar för utrymning ska normalt vara utåtgående i utrymningsriktningen. Skjutdörrar och roterdörrar som enbart är avsedda för utrymning är inte tillåtna. Allmänna råd: Om endast ett fåtal personer vistas i lokalen kan inåtgående dörrar eller grindar accepteras.


95 § Dörrar som behöver passeras vid utrymning ska vara lätta att öppna för dem som behöver använda dem. De får inte vara låsta eller reglade på sådant sätt att utrymning försvåras. Allmänna råd: För att underlätta utrymningen kan tunga dörrar och dörrar med dörrstängare förses med automatisk dörröppnare.


Belysning och vägledande markering för utrymning 96 § Utrymningsvägar ska ha belysning som fungerar med tillfredsställande säkerhet. En utrymningsväg där det krävs belysning för att utrymningen ska vara säker ska ha tillräcklig nödbelysning för utrymning, om det är fel på den ordinarie belysningen.


Allmänna råd: Exempel på när nödbelysning för utrymning kan behövas är i trapphus eller på arbetsplatser där nödbelysning krävs enligt 138 §. På golvet i gångstråket bör belysningsstyrkan vara minst 1 lux på det sämst belysta stället. Exempel på ljusbehov, för att dimensionera belysningen av utrymningsvägar, finns i standarden SS-EN 1838:2013. Belysning – Nödbelysning. Utgåva 2.


97 § Utrymningsvägar, samt vägar och dörrar till utrymningsvägar, ska normalt vara skyltade eller ha andra vägledande markeringar. Allmänna råd: Ett exempel på annan vägledande markering är fluo escerande ljus i golvet eller taktila ledstråk.


98 § Skyltar och andra vägledande markeringar ska vara placerade på väl synliga ställen och ha ett varaktigt utförande. När det behövs ska de vara belysta eller genomlysta. Skyltarna ska vara utförda enligt bilagorna 2 och 3. Allmänna råd: Exempel på lämplig storlek på skyltar, i förhållande till läsavstånd, finns i standarden SS-EN 1838:2013. Belysning – Nödbelysning. Utgåva 2.


Utrymningslarm 99 § För att förebygga olycksfall och akut ohälsa på grund av brand, gasutströmning, syrebrist eller liknande ska det finnas detektorer och larmanordningar i den omfattning som är nödvändig. Vid bedömningen av vad som är nödvändig omfattning ska hänsyn tas till 1. arbetsplatsens storlek, läge och användning, 2. de fysikaliska och kemiska egenskaperna hos de material, ämnen och produkter samt den utrustning som förekommer, och 3. det antal människor som arbetsplatsen är avsedd för, och deras förutsättningar.


100 § Larm ska kunna utlösas manuellt vid fara. Om det behövs ska det finnas en anordning som automatiskt utlöser larmet vid brand, gasutströmning, syrebrist eller liknande. Allmänna råd: Exempel på hur larm kan utformas finns i Brandskyddsföreningens skrifter SBF 110 och SBF 502. Krav på larm vid våld och hot finns i Arbetsmiljöverkets föreskrifter om våld och hot i arbetsmiljön.


101 § Larmanordningar ska avge signaler som kan uppfattas av alla arbetstagare som berörs av faran. Signalerna ska inte kunna förväxlas med processignaler eller andra signaler som förekommer på arbetsplatsen. Allmänna råd: Bestämmelser om hur larmanordningar ska utformas finn även i bilagorna 2 och 6–8. Exempel på hur larm kan utformas finns i Brandskyddsföreningens skrifter SBF 110 och SBF 502


102 § Arbetsgivaren ska se till att installationer för utrymning underhålls och kontrolleras regelbundet. Kontrollen ska dokumenteras och arbetsgivaren ska ha tillgång till dokumentationen.


Allmänna råd: Utrymningslarm, detektorer för brand eller gas, nödbelysning och automatiska dörröppnare i utrymningsvägar är exempel på installationer för utrymning. Att skyltar ska underhållas framgår av bilaga 2. Exempel på hur kontroll och dokumentation av utrymningslarm kan göras finns beskrivet i Brandskyddsföreningens skrifter SBF 110 och SBF 502.


För att kunna se till att installationer för utrymning underhålls och kontrolleras regelbundet kan arbetsgivaren behöva samverka med fastighetsägaren eller andra aktörer som påverkar utrymningsförhållandena. Krav på fastighetsägares och verksamhetsutövares systematiska brandskyddsarbete finns i lagen (2003:778) om skydd mot olyckor.


Särskilda åtgärder för brandskydd 103 § Arbetsgivaren ska se till att det finns rutiner för att förebygga uppkomst och spridning av brand.


Allmänna råd: Hur omfattande rutinerna behöver vara beror bland annat på verksamhetens art, lokalernas utformning och antalet arbetstagare. För att följa bestämmelsen kan arbetsgivaren behöva samverka med fastighetsägaren eller andra aktörer som påverkar utrymningsförhållandena. Krav på fastighetsägares och verksamhetsutövares systematiska brandskyddsarbete finns i lagen (2003:778) om skydd mot olyckor.


104 § Arbetsplatser ska vara utrustade med de brandredskap som behövs. Vid val av brandredskap ska hänsyn tas till 1. arbetsplatsens storlek, läge och användning, 2. de fysikaliska och kemiska egenskaperna hos de material, ämnen och produkter samt den utrustning som förekommer, och 3. det största antal människor som arbetsplatsen är avsedd för, och deras förutsättningar.


105 § Särskilda åtgärder ska vidtas för att underlätta utrymning i byggnader och andra anläggningar, där en brand kan 1. få en så snabb spridning, eller 2. medföra en sådan snabb rökutveckling, att utrymning väsentligt försvåras. Om det behövs ska det finnas automatiskt släcksystem.


Allmänna råd: Särskilda åtgärder kan vara både tekniska och organisatoriska. Exempel på tekniska åtgärder är automatiska släckanläggningar, automatiskt styrd brand- och rökgasevakuering och extra utrymningsvägar. Exempel på organisatoriska åtgärder är extra utbildning av personal och att arbetstagare som utför tillfälliga arbeten i serviceutrymmen står i kontakt med någon utanför rummet. Exempel på när särskilda åtgärder kan behöva vidtas är när stora mängder plast, färg eller papper hanteras i verksamheten och när arbete utförs i utrymmen som är svåra att utrymma som till exempel höglager, traversförarrum, maskinrum, cisterner, kulvertar och transformatorrum eller när det endast finns en utrymningsväg. Riktlinjer för vattensprinklersystem finns i Brandskyddsföreningens skrift SBF 120:8.


106 § Släckutrustning och släcksystem som inte är automatiska ska vara lätta att komma åt och använda, samt markeras med skyltar på väl synliga ställen. Allmänna råd: Bestämmelser om utformning av skyltar finns även i bilagorna 2–3.


107 § I utrymmen där utlöst släckmedel från automatiskt släcksystem innebär risk för kvävning eller ohälsa för arbetstagarna ska särskilda åtgärder vidtas för att skydda mot sådana risker. Utlösningen ska då ske med viss fördröjning efter larmet, så att utrymning kan ske innan akut risk för skador uppstår. Allmänna råd: Exempel på utformning av sådana släcksystem finn beskrivet i Brandskyddsföreningens skrifter SBF 500 och SBF 115.


Utrymningsplan 108 § På arbetsplatser ska det, i den omfattning som behövs och på platser som är väl synliga och lätta att upptäcka, finnas anslag med utrymningsplan. Utrymningsplaner behövs dock inte för arbetsplatser vars storlek, läge och överskådlighet är sådan att en utrymningsplan saknar betydelse för arbetstagarnas säkerhet vid en utrymning.


Allmänna råd: Små lokaler där samtliga utrymningsvägar är synliga från hela lokalen är exempel på när utrymningsplanen kan sakna betydelse för arbetstagarnas säkerhet.


109 § Utrymningsplanen ska 1. visa alla utrymningsvägar, inklusive tillfälliga utrymningsplatser, 2. visa plats för återsamling, 3. ange hur räddningstjänst och annan nödvändig hjälpinsats larmas, och 4. när detta är aktuellt, visa placering av handbrandsläckare, manuella larmutlösningsdon och larmtelefon.


Om alla utrymningsvägar inte är tillgängliga för personer med nedsatt rörelseeller orienteringsförmåga ska det framgå av utrymningsplanen vilka utrymningsvägar de kan använda. Utrymningsplanen får också innehålla annan information, om det inte försvårar läsningen.


Allmänna råd: Exempel på hur en utrymningsplan kan vara utformad finns i svensk standard SS 2875:2019. Brand och räddning – Utrymningsplan – symboler. Utgåva 3. Bestämmelser om anslag med uppgifter för första hjälpen finns i Arbetsmiljöverkets föreskrifter om krisstöd och första hjälpen.


Klimat och installationer Luftkvalitet 110 § Under den tid som arbete pågår ska arbetsplatser inomhus ha en tillfredsställande luftkvalitet i vistelsezonen. Luften ska, så långt som möjligt, vara fri från föroreningar som kan vara skadliga för hälsan eller ge besvärande lukt.


Allmänna råd: Exempel på vad som påverkar hur luftkvaliteten upplevs är lufttemperatur, relativ fuktighet och luftföroreningar (partiklar). Kravet på luftkvalitet är normalt lägre i lokaler som används tillfälligt, till exempel förråd.


Ventilation 111 § Arbetsplatser inomhus ska ha ventilationssystem som bidrar till att skapa ett bra inomhusklimat. De ska på ett effektivt sätt kunna 1. tillföra tillräcklig mängd uteluft, och 2. bortföra de luftföroreningar som inte tas om hand på annat sätt. Luftföringen ska ordnas så att föroreningar inte sprids mellan olika lokaler.


Allmänna råd: Det kan vara nödvändigt med fläktsty d till- och frånluft för att få tillfredsställande luftkvalitet, temperatur, lufthastighet, renhet och fuktighet i alla utrymmen. Föroreningar kan också tas om hand genom fil rering av partiklar eller gaser. Det ger möjlighet till en högre luftkvalitet än vad enbart ventilation ger. Luftutbyteseffektiviteten bör vara minst 40 procent. Kontroll av luftutbyteseffektiviteten kan ske med hjälp av spårgas. Användningen av överluft hör till de faktorer som behöver tas hänsyn till vid bedömningen av föroreningsspridningen. Normalt ordnas överluft från rum med högre krav på luftkvalitet till sådana med lägre krav. Det är lämpligt att ta fram en enklare information som beskriver för arbetstagarna hur ventilationen på arbetsplatsen fungerar.


Uteluft och tilluft 112 § Arbetsplatser inomhus ska, under den tid som arbete pågår, normalt kunna förses med 1. minst 7 liter uteluft per sekund och person, och 2. med ett tillägg av minst 0,35 liter per sekund och m² golvyta.


Allmänna råd: Det minsta flödet 7 liter per sekund och person gäller personer vid stillasittande arbete. Vid högre aktivitet kan flödet behöva ökas. Tilllägget 0,35 liter per sekund och m² förutsätter att byggnadsmaterial och inredning är valda för att minimera avgivningen av luftföroreningar. Är detta inte fallet kan luftflödet behöva ökas.


113 § Tilluft till arbetsplatser inomhus ska vara så fri från luftföroreningar att hälsorisk inte uppkommer. Uteluftsintag ska placeras där uteluftens föroreningshalt och temperatur är lämplig, samt med hänsyn till föroreningskällors placering


Allmänna råd: För de ämnen som omfattas av luftkvalitetsförordningen (2010:477) bör luftföroreningshalten i tilluften till arbetsplatser inte vara högre än de miljökvalitetsnormer som anges där. I vissa färdigställda utrymmen i gruvor är detta inte möjligt. För färdigställda utrymmen i gruvor bör istället halten av kväveoxid och kvävedioxid i tilluften inte överstiga 1/5 av nivågränsvärdet. Exempel på föroreningskällor som man behöver ta hänsyn till är trafikerade vägar, avluftsöppningar, kyltorn och spillvattenledningars luftningsledningar.


114 § Luften ska tillföras på ett sådant sätt att drag inte uppstår. Allmänna råd: Vid stillasittande arbete bör lufthastigheten i vistelsezonen vara lägre än 0,15 m/s. Högre lufthastigheter kan accepteras vid rörligt arbete eller vid högre lufttemperaturer.


Kontroll och underhåll 115 § Arbetsgivaren ska se till att 1. nyinstallerade ventilationssystem kontrolleras så att de fungerar på avsett sätt innan de tas i bruk och att kontrollen dokumenteras, 2. ventilationssystem, och tillhörande kontrollsystem, kontrolleras och underhålls regelbundet, och att kontrollen och underhållet dokumenteras, och 3. dragskåp och mikrobiologiska säkerhetsbänkar, med tillhörande kontrollsystem, kontrolleras minst en gång per år, och att kontrollen dokumenteras. Arbetsgivaren ska ha tillgång till dokumentationen.


Allmänna råd: Om byggnaden omfattas av krav på obligatorisk ventilationskontroll enligt plan- och bygglagen och plan- och byggförordningen, OVK, uppfylls kraven på kontroll, och dokumentation av denna, i 115 § 1 och 115 § 2, om arbetsgivaren försäkrat sig om att obligatorisk ventilationskontroll utförts inom avsedd tid och har tillgång till den dokumenterade kontrollen.


Återluft 116 § Frånluft får endast återföras som återluft om luftkvaliteten i vistelsezonen kan hållas tillfredsställande. Återluftsföring ska normalt kunna stängas av helt.


Allmänna råd: Vid projektering bör det undersökas om återluftsföring är lämplig med tanke på luftkvaliteten. Oavsiktlig återluftsföring, exempelvis den som kan ske i roterande värmeväxlare, bör minimeras genom att utforma ventilationssystemet med tryckförhållanden som motverkar att luftkvaliteten i vistelsezonen försämras.


Processventilation 117 § Där föroreningskällan så kräver ska det finnas processventilation. Den ska vara 1. effektiv, 2. utformad efter hur farlig luftföroreningen är, och 3. fast installerad vid arbetsplatser där processventilation behövs mer än tillfälligt, och där arbetet så medger. I annat fall ska mobilt utsug användas.


Allmänna råd: Processventilation kan innebära olika slag av inkapsling, till exempel dragskåp och mikrobiologiska säkerhetsbänkar, men också olika typer av punktutsug. Även vattenånga från till exempel diskmaskiner är en luftförorening som kan kräva processventilation. Mobila utsug kan till exempel behöva användas vid svetsning av större objekt.


118 § Om ett dragskåp, eller en mikrobiologisk säkerhetsbänk, används för effektiv processventilation, ska det eller den ha 1. en lufthastighet in genom lucköppningen, som är tillräckligt hög för att ge tillräcklig skyddseffekt, under den tid då arbetet eller processen som avger luftföroreningar pågår, och 2. ett grundflöde, som ger en stabil strömningsbild in i skåpet eller bänken, under övrig tid.


Allmänna råd: Exempel på hur ett dragskåps skyddseffekt kan bedömas finns i standarden SS-EN 14175-3:2004. Dragskåp – Del 3: Typprovning. Utgåva 1. I ett traditionellt dragskåp bör luftflödet genom lucköppningen vara minst 0,5 m/s. Motsvarande exempel för säkerhetsbänkar finn i standarden SS-EN 12469. Bioteknik – Prestandakriterier för mikrobiologiska säkerhetsbänkar. Utgåva 1.


119 § Ett fel i processventilationen, som medför att det uppstår ohälsosamma halter av luftföroreningar i vistelsezonen, ska kunna visas av ett kontrollsystem. Om föroreningarna kan orsaka livsfara eller allvarlig skada, ska kontrollsystemet även bestå av ett larm som är 1. akustiskt eller visuellt, och 2. utformat så att alla som använder lokalen kan uppfatta det.


120 § Arbetsgivaren ska se till att larm från processventilation kontrolleras regelbundet.


121 § Frånluft från en luftförorenande process, hantering eller dylikt, får inte återföras som återluft eller cirkulationsluft, om den inte renas så att dess halt av luftföroreningar är väsentligt lägre än de hygieniska gränsvärdena som anges i Arbetsmiljöverkets föreskrifter om hygieniska gränsvärden.


Allmänna råd: Kravet att frånluft som återförs ska renas, så att dess halt av luftföroreningar är väsentligt lägre än de hygieniska gränsvärdena, kan innebära att de krav på tillförd uteluft som finns i 113 § uppfylls, och att halten för andra ämnen, förutom för kolmonoxid (CO), koldioxid (CO2) och kvävedioxid (NO2), bör vara lägre än 1/20 av nivågränsvärdet, där sådant finns. För kolmonoxid (CO) bör halten vara lägre än 1/2 av nivågränsvärdet, för koldioxid (CO2) bör halten vara lägre än 1/5 av nivågränsvärdet och för kvävedioxid (NO2) lägre än 1/10 av nivågränsvärdet.


122 § Även om frånluften renas enligt 121 §, får den inte återföras via återluft eller cirkulationsluft om den innehåller 1. ämnen i grupp A eller B i bilaga 1 till Arbetsmiljöverkets föreskrifter om kemiska arbetsmiljörisker, 2. smittämnen i riskklass 4 och luftburna smittämnen i riskklass 3 i bilaga 1 till Arbetsmiljöverkets föreskrifter om smittrisker, eller 3. svetsrök från fast installerat utsug.


123 § Om ett fel i reningens funktion kan medföra att skadliga halter av luftföroreningar uppstår i vistelsezonen, ska eventuellt genomsläpp av luftföroreningar snabbt kunna konstateras, och arbetstagarna göras uppmärksamma på detta. Frånluften ska då föras till en annan reningsanordning eller direkt till det fria, eller så ska processen eller hanteringen stoppas.


Temperatur och klimat 124 § Arbetsplatser inomhus ska ha ett lämpligt termiskt klimat. Temperatur och lufthastighet ska anpassas till typen av arbete, om arbetet är lätt eller tungt eller om det är rörligt eller utförs stillasittande. Omgivande ytor ska ha sådana temperaturer att strålningsasymmetri, det vill säga skillnad i värmestrålning till olika ytor, undviks. Om olika arbetsuppgifter sker i olika delar av en lokal, kan de behöva ha olika termiskt klimat.


Allmänna råd: Bedömning av lämpligt termiskt klimat kan göras i enlighet med Folkhälsomyndighetens vägledning om temperatur inomhus, (FoHMFS 2014:17). Exempel på hur lämpligt klimat kan beräknas finns i standarden SS-EN 7730:2006. Ergonomi för den termiska miljön – Analytisk bestämning och bedömning av termisk komfort med hjälp av indexen PMV och PPD samt kriterier för lokal termisk komfort. Utgåva 2. Om lufttemperaturen, vid lätt och stillasittande arbete, varaktigt avviker från 20-24 °C vintertid, och 20-26 °C sommartid, bör det termiska klimatet undersökas närmare


125 § En permanent arbetsplats ska ha skydd mot besvärande drag, om den är placerad nära en dörr eller en port till 1. det fria, eller 2. en lokal med väsentligt högre eller lägre temperatur. Allmänna råd: Lämpligt skydd kan vara vindfång, sluss, vädertätning eller luftridå.


126 § Om det av produktionstekniska skäl inte är möjligt att skapa ett lämpligt termiskt klimat i hela lokalen, ska ett lämpligt klimat eftersträvas i de delar av lokalen där arbete huvudsakligen bedrivs. Om detta inte kan ordnas, ska arbetsgivaren vidta andra åtgärder för att minska risken för ohälsa och olycksfall.


Allmänna råd: Produktionstekniska skäl kan till exempel vara hantering av livsmedel och metallsmältor. Exempel på åtgärder kan vara arbetsrotation till arbete i lämpligt klimat eller användning av skyddskläder. Exempel på hur erforderlig skyddsklädsel, samt lämplig längd på arbetspass, kan beräknas vid arbete i kylda lokaler, finns i standarden SS-EN ISO 11079:2007. Ergonomi för den termiska miljön – Bestämning och bedömning av termisk belastning i kyla med hjälp av rekommenderad beklädnadsisolation (IREQ) samt lokala avkylningseffekter. Utgåva 1.


Arbete i stark värme 127 § Arbetsgivare ska planera, bedriva och följa upp arbete som kan medföra risk för skadlig inverkan av värme, så att högsta tillåtna värde för tidsvägt värmeindex i bilaga 1 till dessa föreskrifter inte överskrids.


128 § Arbetsgivare ska se till att arbete inte utförs som ensamarbete om det 1. leder till en hög värmebelastning, som är ofrånkomlig på grund av arbetets art, och 2. medför en risk att överskrida det högsta tillåtna värdet för tidsvägt värmeindex.


129 § Arbetsgivaren ska se till att inget arbete, som medför risk för att högsta tillåtna värde för tidsvägt värmeindex överskrids, utförs innan arbetstagare har värmetränat. Värmeträning ska ske genom stegvis ökning av den dagliga arbetstiden i värme.


130 § Arbetsgivaren ska se till att personlig skyddsutrustning i form av speciella värmeskyddskläder används, då överskridande av tidsvägt värmeindex eller brännskada inte kan hindras med andra åtgärder.


Arbete i kylda livsmedelslokaler 131 § Arbetsgivare ska ordna arbetet i kylda livsmedelslokaler så att nedkylning av händerna, genom kontakt med frysta eller kylda varor eller förpackningar, förebyggs


132 § Vid styckning av kött ska arbetsgivaren se till att temperaturen i snittstället hålls så hög som livsmedelshygienen tillåter. Allmänna råd: Livsmedelsverket har föreskrifter om livsmedelshygien.


133 § Vid arbete i kylda livsmedelslokaler ska arbetsgivaren se till att lufttemperaturen hålls så hög som livsmedelshygienen tillåter. Allmänna råd: Livsmedelsverket har föreskrifter om livsmedelshygien.


134 § Arbetsgivaren ska se till att personlig skyddsutrustning, till skydd mot avkylning under arbetet, används. Kläder och handskar som används till skydd mot kyla ska bäras under sådana skyddskläder, handskar och annan utrustning som används av livsmedelshygieniska skäl. Arbetsgivaren ska se till att arbetstagarna använder personlig skyddsutrustning, till skydd mot skär- och stickskador, vid styckningsarbete. Om det behövs ska arbetsgivaren se till att arbetstagarna även använder annan personlig skyddsutrustning.


Dagsljus och annan belysning 135 § Arbetsplatser ska ha en belysning som är anpassad till verksamheten och de synkrav arbetsuppgifterna innebär, samt de enskilda arbetstagarnas syn och övriga förutsättningar. Belysningen ska göra det möjligt att förflytta sig säkert inom arbetsplatsen.


Allmänna råd: Belysningsstyrkorna i angränsande utrymmen bör balanseras så att ljus-/mörkerseendet bibehålls.


136 § Belysningen ska vara av god kvalitet, vilket innebär att man tagit hänsyn till 1. belysningsstyrka, 2. färgåtergivning anpassad till verksamheten, 3. besvärande flimmer, 4. bländfrihet, 5. ljusfördelning, och 6. kontraster.


Allmänna råd: Exempel på riktvärden för belysningsstyrkor och för begränsning av bländning finns beskrivna för olika typer av arbetsplatser i standarderna SS-EN 12464-1:2011. Ljus och belysning – Belysning av arbetsplatser – Del 1: Arbetsplatser inomhus. Utgåva 2 och SS-EN 12464-2:2014. Ljus och belysning – Belysning av arbetsplatser – Del 2: Arbetsplatser utomhus. Utgåva 2.


137 § Arbetsplatser ska vara utformade så att de kan ge tillfredsställande dagsljus och utblick under arbetsdagen. Om kravet i första stycket inte går att uppfylla på grund av att 1. varken ombyggnad eller flytt till lokaler med dagsljus och utblick är rimlig, eller 2. verksamhetens art medför att det inte är möjligt med dagsljus och utblick, ska åtgärder vidtas som så långt som möjligt kompenserar för bristen på dagsljus och utblick.


Allmänna råd: Exempel på metoder för bedömning av dagsljus och utblick finns i standarden SS-EN 17037:2018. Dagsljus i byggnader. Utgåva 1. Den ger även rekommendationer om god dagsljusbelysning och utblick.


138 § Nödbelysning av tillräcklig styrka ska finnas på sådana arbetsplatser där de som arbetar är speciellt utsatta för risker i händelse av fel på den ordinarie belysningen.


Allmänna råd: Exempel på arbetsplatser där nödbelysning kan behövas är kemisk industri, kemiska och biologiska laboratorier, kyl- och frysrum samt arbetsplatser med rörliga maskindelar.


Vatten och avlopp 139 § Tappställen för vatten som inte är drickbart ska vara tydligt skyltade enligt bilaga 3, så att de inte förväxlas med tappställen för dricksvatten.


140 § Vid duschar, och andra aerosolskapande installationer, ska varmvattensystemet vara utformat och tempererat så att risken för tillväxt och spridning av legionellabakterier förhindras.


Allmänna råd: Andra aerosolskapande installationer kan till exempel vara befuktningsanläggningar. Regler för utformning av varmvattensystem vid duschar, i syfte att undvika legionellatillväxt, finns i Boverkets byggregler (BBR).


141 § Golv, som behöver spolas eller av andra skäl behöver avrinning, ska normalt ha golvbrunn och lutning mot denna. Om det behövs ska det finnas golvgrop eller golvränna med brunn. Golvbrunnar ska vara åtkomliga för rensning.


142 § Över golvgropar, och större golvrännor där gångtrafik förekommer, ska det finnas halksäkra golvgaller som är lätta att lyfta upp. Om det finns behov av att tömma ut stora mängder vätska, ska de vara utformade så att de inte ger återstänk. De redskap som behövs för att lyfta golvgaller ska finnas lätt åtkomliga. Allmänna råd: Exempel på verksamheter där man kan behöva tömma ut stora mängder vätska är restaurangkök och tvätterier.


Buller 143 § Arbetsplatser ska ha en ljudmiljö som är lämplig med hänsyn till 1. den verksamhet som bedrivs, och 2. arbetstagarnas förutsättningar. Arbetsplatser ska vara utformade så att bullerexponeringen är reducerad till lägsta praktiskt möjliga ljudnivå, och så få som möjligt utsätts för buller. Hänsyn ska tas till alla förekommande bullerkällor.


Allmänna råd: Ytterligare regler om buller finns i Arbetsmiljöverkets föreskrifter om buller. Regler om ljud i vissa arbetslokaler finns i Boverkets byggregler (BBR). Exempel på metod för bestämning av bullerexponering finns i standarden SS-EN ISO 9612:2009. Akustik – Bestämning av bullerexponering i arbetsmiljön – Teknisk metod. Utgåva 1.


144 § Installationer ska vara utförda så att ljudnivån på arbetsplatser blir så låg som praktiskt möjligt, med avseende på bulleralstring och bulleröverföring. Allmänna råd: Regler om ljud från installationer för vissa lokaltyper finn i Boverkets byggregler (BBR).


El 145 § Elinstallationer ska vara utförda så att risk för brand, explosion eller elektrisk fara undanröjs. Uttag och andra elinstallationer ska vara placerade så att användningen medger god arbetsmiljö. Allmänna råd: Elektrisk fara innebär risk för strömgenomgång (ström genom kroppen). Ytterligare bestämmelser om utförande, skötsel och underhåll av elektriska anläggningar och elektrisk utrustning finns i Elsäkerhetsverkets föreskrifter. Arbetsplatser där exponering för elektromagnetiska fält förekommer behandlas i Arbetsmiljöverkets föreskrifter om elektromagnetiska fält.


Säkerhet Skydd mot våld och hot 146 § Arbetsplatser ska vara utformade så att risk för våld eller hot så långt som det är möjligt förebyggs.


Allmänna råd: Risk för våld och hot kan vara en orsak till utlösning av utrymningslarm. Arbetsmiljöverkets föreskrifter om våld och hot i arbetsmiljön innehåller regler om larm för att tillkalla hjälp. Exempel på utformning som minimerar risken för våld och hot är att • det finns möjlighet till reträtt ut ur den aktuella lokalen, • det finns annan möjlighet att sätta sig i säkerhet i lokalen, • det är möjligt att överblicka lokalerna, • lokalen inte innehåller gömda skrymslen, och • det är möjligt att överblicka området utanför en entré innan man öppnar ytterdörren.


Skydd mot fall 147 § Arbetsplatser ska vara utformade så att risken för fall 1. till lägre nivå, 2. från samma nivå genom att man halkar eller snubblar, och 3. till bassänger, kar och liknande anordningar, vars innehåll innebär särskild fara, minimeras.


Allmänna råd: Exempel på hur risken för fall kan minimeras är skyddsräcken och skyddstäckning samt att öppningar i golv så långt som möjligt undviks, framförallt i närheten av platser där arbetstagare passerar eller utför arbete. I vissa fall kan avspärrning vara tillräckligt. Skydd mot fall från samma nivå berörs bland annat i paragrafer om golv, förbindelseleder och underhåll.


148 § Plattformar, avsatser, trappor, balkonger, förbindelsebryggor, ramper, öppna bassänger eller kar, större nivåskillnader och liknande, samt öppningar i golv och väggar, ska normalt ha skyddsräcke, om de inte avgränsas av väggar. Det ska finnas skydd som hindrar att man oavsiktligt beträder ytor med låg bärighet, såsom glas- och plastytor


149 § En fast stege som är högre än 6 meter ska ha skydd som hindrar fall


150 § Om det är möjligt från godshanteringssynpunkt ska det finnas avkörningsskydd vid kanter där det finns risk för att fordon störtar ned. Avkörningsskydden ska vara 1. minst 0,3 meter höga, 2. varningsmarkerade, och 3. utförda så att de hindrar att fordon störtar ned om de körs eller glider mot skydden oavsiktligt.


Skyddsräcken 151 § Ett skyddsräcke ska vara utformat så att det begränsar risken att falla över, genom eller under räcket och, när det behövs, inte går att klättra på.


Allmänna råd: För att ett skyddsräcke ska begränsa fallrisken bör det vara minst 1,1 meter högt. I trappor räcker det normalt med 0,9 meter högt räcke, om det inte finns risk att falla mer än 3,0 meter. Utomhus behöver hänsyn tas till snöförhållandena, så att räckeshöjden är tillräcklig även då underlaget är snö. Enligt Boverkets byggregler (BBR) ska räcken i utrymmen där barn kan vistas utformas så att barn inte skadar sig till följd av att de klättrar eller kryper.


152 § Ett skyddsräcke ska vara dimensionerat så att det håller för den belastning som det kan bli utsatt för. Räcket ska normalt vara fast. Om man kan ta loss, fälla eller vrida räcket, ska det lätt kunna återföras till skyddsläget och säkras.


Skydd mot ras 153 § Arbetsplatser ska vara utformade så att föremål inte kan falla ned och skada arbetstagare.


154 § Ytterdörrar och portar ska normalt ha skydd mot snöras och fallande istappar. Allmänna råd: Exempel på skydd är skyddstak och snörasskydd.


Skydd mot sammanstötning med glasytor 155 § Genomsynliga dörrar, portar och väggpartier ska, där det behövs, vara tydligt markerade så att de är lätta att upptäcka. Allmänna råd: Regler om glas finns även i Boverkets byggregler (BBR).


Skydd mot skärskador 156 § Om det finns risk för att arbetstagarna kommer i kontakt med glasytor på ett sådant sätt att de kan splittras, ska glasytorna antingen förses med skydd eller vara så utförda att skärskador undviks.


Allmänna råd: Glasytor i dörrar och väggpartier i skolor bör vara gjorda av härdat eller laminerat glas, om avståndet från glasytans underkant till golvet eller marken är mindre än 1,5 meter. Regler om glas i byggnader finns även i Boverkets byggregler (BBR).


Skydd mot köldskador och brännskador 157 § Kalla eller heta ytor och installationer ska vara placerade och utformade så att köldskador eller brännskador undviks. De ska vara isolerade eller ha skydd mot oavsiktlig beröring, om det behövs för att förhindra skada.


Allmänna råd: Exempel på hur risken för brännskador och köldskador kan bedömas finns i standarderna SS-EN ISO 13732-1:2008. Metoder för bedömning av reaktioner hos människan vid kontakt med ytor – Del 1: Varma ytor. Utgåva 2 respektive SS-EN ISO 13732-3:2008. Metoder för bedömning av reaktioner hos människan vid kontakt med ytor – Del 2: Kalla ytor. Utgåva 2.


158 § Vid arbetsplatser, där det finns särskilt stor risk för brännskador, ska det i anslutning till arbetsplatsen finnas tillgång till tempererat vatten i tillräcklig omfattning.


Skydd mot instängning 159 § Skydd mot instängning ska finnas i lokaler där de som arbetar är speciellt utsatta för risker vid instängning. När instängning innebär en allvarlig hälsorisk, ska det finnas en ljus- och ljudsignalanordning som är 1. tillförlitlig, 2. inifrån lätt åtkomlig, och 3. synlig.


Den ska vara placerad cirka 0,5 meter över golv. Signalerna ska nå en plats där de säkert kan uppmärksammas. Signalanordningen ska vara märkt ”Nödsignal”. Dörrar till kyl- och frysrum ska enkelt kunna öppnas inifrån.


Allmänna råd: Exempel på lokaler som innebär en allvarlig hälsorisk, för den som blir instängd, är kyl- och frysrum där temperaturen är under -5 °C och ouppvärmda bodar. I bilaga 2.9 finns krav på säker reservtillförsel av energi till signaler vid strömavbrott.


160 § Arbetsgivaren ska se till att larm från kyl- och frysrum kontrolleras regelbundet.


Nöddusch och ögonspolning 161 § En lättåtkomlig nöddusch ska finnas i direkt anslutning till verksamheter där det finns risk för 1. översköljning av ämnen som kan skada huden eller lätt tas upp genom denna, 2. brand i kläderna, 3. brand i hår eller skägg, eller 4. brännskada.


Vägen till nödduschen får inte vara blockerad. Nödduschen ska vara lätt att utlösa både av stående och krypande person, och den ska ge tillräckligt med vatten för att hindra skada eller fortsatt skadeutveckling. Vattnet ska normalt vara tempererat.


162 § Där det finns risk för att partiklar eller ämnen kan stänka eller på annat sätt komma in i ögonen och ge ögonskador, ska det finnas en lättåtkomlig ögonspolningsanordning. Den ska normalt vara fast installerad. Vid behov ska det finnas kompletterande utrustning med ögonspolningsvätska i omedelbar närhet av den plats där arbetet utförs. Spolvätskan ska vara tempererad, och finnas i den mängd som risken kräver. Vägen till ögonspolningsanordningen får inte vara blockerad.


163 § Arbetsgivaren ska se till att nödduschar och ögonspolningsanordningar kontrolleras minst en gång per halvår, och att kontrollen dokumenteras. Arbetsgivaren ska ha tillgång till dokumentationen.


Skyltar och signaler 164 § Arbetsgivaren ska se till att det på arbetsplatser, i tillräcklig omfattning, finns skyltar, märkning och signaler, enligt kraven i dessa föreskrifter med bilagorna 2–9. Skyltar, märkning och signaler ska användas då riskerna inte kan undvikas eller begränsas tillräckligt mycket genom andra åtgärder. Områden där särskild risk finns, ska alltid vara tydligt markerade.


165 § Arbetsgivare ska, där det behövs för säkerheten, även se till att märkning, skyltar och signaler för väg-, järnvägs-, sjö- och lufttrafik används inom fabriksområden eller motsvarande.


166 § Arbetsgivare ska se till att arbetstagarna får information och instruktion om de skyltar, den märkning och de signaler som används på arbetsplatsen, och som har betydelse för hälsa och säkerhet. Informationen och instruktionen ska 1. förklara vad skyltar, märkning och signalering betyder, 2. instruera hur man ska uppträda med anledning av dem, och 3. informera om vilka särskilda åtgärder de ska leda till.


Informationen och instruktionen ska vara utformad så att den kan tillgodogöras av alla berörda, och ges så ofta att arbetstagarna har aktuell kunskap.


SS 91 42 22 Bostäder - Funktionsplanering

Byggnadsutformning – Bostäder – Funktionsplanering


Förord Denna standard har utarbetats av SIS/TK 454 ,Översyn av bostadsstandarder,. Standarden har reviderats med anledning av förändringarna i SS 91 42 21:2006.


Denna standard är en reviderad version av utgåva 2 (fastställd 1994-09-14). Följande förändringar har införts jämfört med utgåva 2. — Bänklängd 16M för kök i bostad för 1 studerande har införts. — Bänklängd i bostad för 1 person har två olika längder införts beroende på bostadsarean (BOA): För bostad på högst 40m2 bostadsarea för 1 person har bänklängden för matlagning minskats från 28M till 24M. För bostad på högst 55m2 bostadsarea för 1 person är bänklängden för matlagning fortsättningsvis 28M. — Tabell med rekommenderade mått för utrymmen för förvaring har förts över till SS 91 42 21. — Avsnitt 2 Normativa hänvisningar har ändrats.


Standarden ger underlag för projektering av bostäder. Den anger lämpliga möbel-, inrednings- och utrustningsmängder för bostäder för olika stora hushåll. Dessa mängder, med tillhörande passageareor och betjäningsareor, alla med mått enligt SS 91 42 21, redovisas i en möblerad lägenhetsplan med vars hjälp planlösningen kan prövas och verifieras.


Standarden är baserad på aktiviteter snarare än rum. En bostads storlek benämns efter det antal personer (= antalet sängplatser) som den är avsedd för, bostadsarea samt antalet rum, t.ex. Bostad för 4 personer, 75 m2, 3 rum och kök.


Denna standard är frivillig och blir tillämplig när den åberopas, t.ex. i ett avtal mellan beställare och entreprenör. Följaktligen innebär ”ska” i standardtexten inte en föreskrift utan endast att något ska uppfyllas om man gör anspråk på att ha uppfyllt standarden.


SIS tar tacksamt emot synpunkter på och erfarenheter från standarden och dess tillämpning.


Standarden syftar till att, genom förmedling av kunskap, säkra en god nivå inom bostadsplaneringen. En bostad enligt standarderna SS 91 42 21 (normalnivå) och SS 91 42 22 kan anses vara ändamålsenligt utformad och utrustad samt tillgänglig och användbar för t.ex. personer som använder rullstol.


Bostadens planering baseras på det antal personer som den är avsedd för. För små bostäder baseras planeringen även på bostadsarean. Standarden utgår från de funktioner som olika stora bostäder ska kunna inrymma.


ANM. En funktion motsvarar ofta ett rum, men ingenting hindrar att flera funktioner, t. ex. samvaro, måltid och matlagning, grupperas i samma rum. Därför används begreppet utrymme i de fall ett avgränsat rum inte är enda alternativet. Funktionerna samvaro, måltid och matlagning ska dock kunna vara möjliga att skilja av med väggar. Varje avskild del ska förses med fönster.


För varje funktion ger standarden en lista över lämpliga mängder möbler och annan utrustning.


Standarden handlar enbart om kvantifierbara värden. Självklart handlar utformningen av bostäder också om andra värden såsom ljusa, välproportionerade rum, goda rumssamband, välutnyttjade ytor, utblickar m.m.


Standarden omfattar bostadslägenheten, inklusive uteplats eller balkong, och tillhörande förråd. Trapphus, gemensamma lokaler och den gemensamma utemiljön omfattas ej.


2 Normativa hänvisningar Detta dokument hänvisar till följande dokument som är absolut nödvändigt när detta dokument skall tillämpas. För daterade hänvisningar gäller endast den utgåva som anges. För odaterade hänvisningar gäller senaste utgåvan av dokumentet (inklusive alla tillägg). SS 91 42 21:2006 Byggnadsutformning – Bostäder – Invändiga mått


3 Möblerad lägenhetsplan En möblerad lägenhetsplan ska redovisas för samtliga lägenhetstyper i projektet.


Planen är en illustration som ska visa att bostaden, med tillämpning av de inredningsmått som anges i SS 91 42 21, går att möblera för avsedda funktioner och för det antal personer för vilka den är avsedd.


Förutom väggars, dörrars, fönsters och eventuella trappors lägen ska planen visa möbler och utrustning i mängder enligt avsnitt 5, med mått och bruksareor enligt SS 91 42 21. Planen ska visa passagemått som ger tillgänglighet och användbarhet för personer som använder rullstol enligt kraven i gällande lagar och föreskrifter.


Betjäningsareor tillhörande olika möbler/enheter och passageareor får i allmänhet överlappa varandra.


Planen ska ta hänsyn till schakt, ledningar, radiatorer, fönsterbänkar, eluttag, strömställare, socklar och annat som kan inkräkta på det fria utrymmet.


Den möblerade lägenhetsplanen ska förses med uppgifter om antalet personer för vilka bostaden är avsedd och bostadsarea, t.ex. Bostad för 4 personer, 75 m2.


Det är önskvärt att konstruktionen gör det möjligt att ändra rumsindelningen genom att väggar flyttas för att kunna möta ändrade funktionskrav.


Vad som ska illustreras på den möblerade lägenhetsplanen preciseras i avsnitten 4 och 5.


Bostaden bör tillgodose följande funktioner: (beträffande tillgänglighet se SS 91 42 21:2006, avsnitt 3 och 4 samt i Bilaga A)


Entré (ingång till bostaden, vända rullstol, sitta för att ta av och på skor, förvara ytterkläder och ytterskor)


Samvaro (umgås, sitta, läsa, lyssna på musik, titta på TV)


Arbete (läsa läxor, arbeta med dator, sy, skriva)


Matlagning (laga mat, baka, diska, förvara mat och redskap, sortera avfall)


Sömn (sova, vila, läsa, umgås med barn, enklare sjukvård)


Personhygien (tvätta sig, bada eller duscha, använda toaletten, hjälpa andra med personlig hygien)


Tvätt (tvätta textilier för hand eller i maskin, torka, stryka, förvara tvätt; funktionen tvätt kan, helt eller delvis, förläggas till gemensam tvättstuga)


Förvaring (förvara kläder, textilier, leksaker, städmateriel, mediciner, kemikalier m.m.)


Förråd (förvara cyklar, barnvagnar, säsongsutrustning, rullstol, lift, rollator m.m.)


Aktiviteter inomhus som kräver en fri area (t.ex. lek, gymnastik, dans)


Aktiviteter utomhus (sitta ute, äta ute, vädra kläder)


5 Möbler, inrednings- och utrustningsmängder 5.1 Allmänt I detta avsnitt anges lämpliga mängder (möbler, inredningar, utrustningar) för olika funktioner och olika bostadsstorlekar. Vissa mått anges i M, där 1M = 100 mm.


Mått på möbler, inredning och utrustning, tillsammans med mått på de betjäningsareor som behövs för att utnyttja dem, finns i SS 91 42 21.


Angivna mängder för förvaring förutsätter att skåpdjupet (eller det tillgängliga djupet i öppen förvaring i entré eller klädförvaringsutrymme) är 6M (för väggskåp 3M), och att skåpstommehöjden är 21M för högskåp (totalhöjd 22ó M inklusive underrede 1óM plus eventuell takanslutning, s.k. ”fullhöjd”), 7M för bänkskåp och 8ó M för väggskåp. Om grundare eller/och lägre skåp används ska den totala skåpbredden ökas för att kompensera volymbortfallet.


”Per person” och ”antalet personer” syftar på det antal personer (= antalet sängplatser 9M Å~ 21M) för vilka bostaden är avsedd. Detta ska anges på den möblerade lägenhetsplanen.


Inredning och utrustning tillhörande byggnaden anges i fetstil.


Om bostaden anpassas för permanentboende av en person i rullstol förutsätts att enstaka möbler och inredningsenheter kan flyttas för att skapa de nödvändiga passage- och betjäningsareorna.


5.2 Entré högskåp 6M kapphylla 2M/person dock minst 6M stol eller uppställningsplats för rullstol i närheten av entrén låg förvaringsmöbel i närheten av entrén vändplats för rullstol (om möjligt direkt innanför entrédörren)


5.3 Samvaro och arbete För att möjliggöra att olika medlemmar i hushållet samtidigt engagerar sig i olika aktiviteter kan det vara lämpligt att överväga en uppdelning av samvaroutrymmena. Arbetsplats kan förläggas till separat arbetsrum och matplats till separat matrum. Beträffande kombinationer av funktionerna samvaro och sömn se 5.1 och 5.6.


Sittgrupp(-er) för följande antal personer Bostad för 1 person 4 sittplatser Bostad för 2-3 personer 5 sittplatser Bostad för 4-5 personer 6 sittplatser Bostad för fler än 5 personer 7 sittplatser (I Normalnivå enl. SS 9142 21 ska en sittplats vara utbytbar mot plats för person som använder rullstol samt manöverutrymme för att nå denna plats) 3 bokhyllor* stor arbetsplats* alternativt extra matplats för 4 personer* tv (lämpligt placerad i förhållande till sittgruppen)


5.4 Måltid Matplats dimensioneras för det antal personer som bostaden är avsedd för, plus 2 personer, dock minst 4 platser.


5.5 Matlagning I SIS handbok ”KÖK – planering och utformning, handbok för projektörer och tillverkare” redovisas bland annat lämpliga mått på arbets- och räckhöjder.