Uvádění biocidních přípravků na trh - Nový návrh revize týkající se biocidních přípravků (rozprava)
Předsedající
Dalším bodem je společná rozprava o následujících tématech:
zpráva paní Sârbuové za Výbor pro životní prostředí, veřejné zdraví a bezpečnost potravin o návrhu směrnice Evropského parlamentu a Rady, kterou se mění směrnice č. 98/8/ES o uvádění biocidních přípravků na trh vzhledem k prodloužení některých časových období - C6-0346/2008 -, a
prohlášení Komise o novém návrhu revize týkajícím se směrnice o biocidních přípravcích.
Daciana Octavia Sârbu
Chtěla bych zdůraznit, že považuji za úspěch tuto dohodu, jíž se nám podařilo dosáhnout s Komisí a Radou a která se týká prodloužení lhůt pro hodnocení účinných látek do roku 2014, aby se tak získal dostatečný čas pro regulovaný trh s biocidními přípravky.
To se rovněž odráží ve výsledku hlasování ve Výboru pro životní prostředí, veřejné zdraví a bezpečnost potravin. Proto bych ráda poděkovala svým kolegům, kteří podpořili tento kompromis tří orgánů.
Prodloužení přechodných období je velmi důležité, aby se zajistilo, že všechny biocidní přípravky obsahující účinné látky budou na trh uváděny legálně.
Domnívala jsem se, že je zásadní, aby byla revize této směrnice provedena v prvním čtení, aby nehrozilo překročení desetileté lhůty pro systematické hodnocení biocidních přípravků, a v důsledku toho riziko jejich stažení z trhu od roku 2010.
Prodloužení lhůty zajistí, že členské státy budou mít dostatečný čas na hodnocení těchto látek až do roku 2014, kdy už bude pravděpodobnější, že bude směrnice o biocidních přípravcích platit.
Dalším bodem uvedeným v návrhu zprávy je omezení nanejvýš dvouleté možnosti dalšího prodlužování lhůt zbývajících dokumentů kvůli postupu projednávání ve výborech, čímž se zabrání nekonečnému zdržování celého procesu. Toto opatření je zásadní pro situaci, kdy by revize dotčené směrnice nebyla dokončena do roku 2014.
Doufáme, že aspekty spojené s ochranou údajů a praxí "parazitizmu", kdy společnosti vnitrostátně využívají informací registrovaných jinými firmami, budou vyřešeny během významné revize směrnice o biocidních přípravcích.
Chtěla bych uvést, že pozměňovací návrhy přijaté ve Výboru pro životní prostředí, veřejné zdraví a bezpečnost potravin tvoří součást dohody s Komisí a Radou, neboť jsou zahrnuty do konečného návrhu, o němž se bude hlasovat na zítřejším plenárním zasedání. Jakmile bude ukončeno hlasování v plénu, získáme podporu Rady pro dosažení dohody v prvním čtení.
Stavros Dimas
člen Komise. - (EL) Pane předsedající, chtěl bych poděkovat paní zpravodajce Sârbuové za její píli a úsilí o dosažení dohody o návrhu změny směrnice 98/8 o uvádění biocidních přípravků na trh v prvním čtení.
Rád bych uvedl, že Evropská komise je připravena přijmout kompromisní balíček, zejména bod týkající se prodloužení přechodných období o čtyři roky namísto tří a bod týkající se dvouletého omezení všech dalších prodloužení, aby se usnadnil program revize.
Christa Klaß
Pane předsedající, pane komisaři Dimasi, dámy a pánové, můžeme být pyšní na skutečnost, že jsme v Evropské unii vytvořili tak vysoké zdravotní a hygienické normy. Použití biocidních přípravků k těmto úspěchům velkou měrou přispívá. Když používáme dezinfekční prostředky a pesticidy, chrání nás před nebezpečnými nemocemi, nebo případně před jejich přenašeči. Biocidní přípravky jsou nezbytné. Nesmí škodit lidem a životnímu prostředí, a proto nyní potřebujeme revizi týkající se všech biocidních činidel.
Bezpečnost si žádá čas a revize nyní trvá déle, než bylo původně plánováno. Nemůžeme si dovolit jít do rizika ztráty výrobků, protože nebude dokončena jejich registrace. Proto vítám skutečnost, že se Parlament, Rada a Komise dohodly v prvním čtení na rychlém prodloužení lhůt pro směrnici o biocidních přípravcích až - jak se domnívám, pane komisaři - do roku 2014.
Avšak proč se tento návrh objevil až tak pozdě? O nebezpečí, že by se látky mohly dostat mimo působnost kvůli vypršeným lhůtám, jsme mohli vědět již dlouho a naše diskuse v Parlamentu nyní budou pod velkým časovým tlakem.
Pane komisaři, nějakou dobu čekáme na návrh revize směrnice o biocidních přípravcích pocházející z Komise. Důležité oblasti nyní musí být naléhavě harmonizovány a regulovány. Příklady zahrnují definice kritérií pro schvalování, délky schvalování a ochrany údajů, což je nejdůležitější. Výrobci potřebují jasná pravidla a jistotu. Regulace je rovněž potřebná, pokud se týká používání výrobků a manipulace s nimi. Testování účinných látek stojí tisíce eur a investice se vrátí pouze tehdy, pokud výsledky nebudou, alespoň po nějakou dobu, přístupné dalším uchazečům. Nikdo nechce, abychom přišli o naše přísné hygienické normy. Musíme je zachovat, abychom se vyrovnali s novými výzvami.
Doufám, že Komise předloží jasnou a dobře zdůvodněnou zprávu, která bude splňovat všechny tyto požadavky, a doufám, že se tak stane co nejdříve.
Vittorio Prodi
jménem skupiny ALDE. - (IT) Pane předsedající, dámy a pánové, děkuji vám, pane Verheugene, za to, že jste přišel, a poskytl nám tak příležitost projednat tento dokument společně. Pokud se týká návrhu, kterým se má změnit týkající se uvádění biocidních přípravků na trh, Parlament souhlasí s potřebou zaručit určité prodloužení lhůty pro revizi požadované pro správné posouzení hlavních účinných látek některých biocidních přípravků kvůli zvláštní povaze nezbytných testů a požadavků v rámci trhu. Měl byste však vědět, že očekáváme více než komplexní revizi směrnice 98/8/ES o biocidních přípravcích, čímž vyjadřuji náš názor ohledně obsahu. Proto bych chtěl navrhnout některé myšlenky, o nichž by Komise měla přemýšlet.
Především by bylo dobré převést směrnici na nařízení, tedy právní nástroj, který umožní, aby stejná ustanovení vstoupila v platnost ve všech členských státech najednou, čímž bude toto odvětví regulováno jednotně. Jedním z klíčových bodů bude sdělení údajů podle pokynů EU a, stejně jako v případě již uplatňovaného nařízení REACH, by mělo být rovněž u biocidních přípravků zabráněno testování na obratlovcích, nebo by takové testování mělo být podstatně omezeno, protože bude existovat povinné sdílení údajů získaných prostřednictvím takových testů mezi subjekty registrujícími stejnou účinnou látku, čímž se předejde jakémukoliv zdvojování studií.
Sdílení údajů by umožnilo vyšší účinnost systému vyhodnocování dokumentace a omezilo by náklady na koncipování takových dokumentů, což by bylo významné jak pro malé a střední podniky, tak pro vnitrostátní orgány odpovědné za posuzování žádostí.
Důraz musí být kladen na zjednodušení postupů a uplatňování vzájemného uznávání schválení dotčených produktů a jejich využití v různých členských státech, čímž se urychlí nejen postupy, ale i uvádění biocidních přípravků na trh zmíněných států. Proto by měly být harmonizovány rozsah změn a společné lhůty pro přezkoumání žádostí v různých zemích a schvalovací proces by měl být zjednodušen v případě formulací s minimálními změnami nebo například v případě barevných variant, čímž se předejde dalšímu konkrétnímu testování, které vyžaduje další posuzování v jednotlivých členských státech.
Konečně musíme zabránit diskriminaci mezi evropskými výrobci zboží považovaného za biocidní přípravky a zbožím pocházejícím z oblastí mimo Společenství, které takové produkty obsahuje. Nechám na Komisi, aby přišla s řešením, která, jak doufáme, nový Parlament podpoří.
Urszula Krupa
jménem skupiny IND/DEM. - (PL) Pane předsedající, harmonizace právních předpisů o biocidních přípravcích v Evropské unii se jeví jako ještě naléhavější, neboť se úprava v konkrétních zemích velmi liší. Nedostatek společných právních ustanovení ohrožuje zdraví lidí a jejich životy, stejně jako životní prostředí, a to zejména v podmínkách volného trhu.
Avšak návrh obsažený v původním znění dokumentu, zejména desetiletá lhůta pro uplatnění tohoto právního předpisu, se s ohledem na velmi složitou a drahou registraci postupů týkajících se chemických látek použitých v těchto přípravcích jeví jako nereálná. Tyto postupy, které byly vytvořeny pro zajištění vysoké úrovně bezpečnosti, by mohly celkem ironicky přispět ke snížení kontroly, a to vše je ještě problematičtější, pokud uvážíme skutečnost, že v některých případech jsou biocidní přípravky uváděné na trh upraveny vnitrostátní regulací.
Avšak odstranění těchto mechanismů a zavedení méně účinných a nákladných hodnotících postupů může omezit prodej biocidních přípravků. Centrální, evropský registr účinných látek použitých u biocidních přípravků nezajistí ani bezpečnost, a to zejména s ohledem na skutečnost, že jsou biologická činidla velmi variabilní a odolná proti účinným činidlům. Avšak omezený výběr účinných složek způsobí pouze nárůst odolnosti. Kromě toho související vysoké náklady a složité postupy vytlačí malé společnosti z trhu, což povede ke zmonopolizování trhu ze strany velkých společností činných v tomto odvětví.
Návrh na prodloužené, 14leté přechodné období, které může být rozšířeno o další dva roky, se stává ještě bezcennější díky skutečnosti, že nebude možné registrovat účinné látky nebo provádět tyto předpisy do vnitrostátního práva před rokem 2014.
Zuzana Roithová
- (CS) Pane předsedo, já se chci zeptat pana komisaře, mám trochu jiný názor. Je mi totiž líto, že se nyní dozvídáme, že Evropská unie nezvládne do deseti let, tj. do roku 2010, provést přezkum a registraci těch přibližně 900 dezinfekčních, konzervačních či pesticidních látek, které se prodávají na evropském trhu. Překvapuje mě, že na to potřebujeme další tři roky, a zpravodajka přidává ještě o rok déle. Znamená to oddálení harmonizace a tím i vyšší ochrany trhu s těmito biocidními látkami. Asi nám nezbývá, než prodloužení odhlasovat, protože by jinak řada přípravků musela z trhu zmizet. Dovolte mi však úvahu. Možná by bylo dobré, kdyby některé přípravky dovážené z nekontrolovaného asijského trhu musely náš trh opustit. Urychlilo by to vývoj alternativních bezpečnějších látek. Zajímalo by mne, zda se Komise pokusila spolupracovat a využít kapacit zkušeben a ústavů v členských zemích, aby dostála původnímu kratšímu termínu. Může mi Komise či zpravodaj na tuto otázku dát odpověď?
Czesław Adam Siekierski
(PL) Pane předsedající, vzhledem ke specifické povaze tohoto právního předpisu a možným nebezpečím jeho případného špatného výkladu bychom se měli otázce biocidních přípravků věnovat velmi pozorně.
Souhlasím se zpravodajkou, která hovořila o skutečnosti, že je klíčové prodloužit přechodná období pro posuzování účinných látek v biocidních přípravcích až do roku 2014, aby se mohly pro regulaci trhu použít právní předpisy EU. Kdybychom to neučinili, mohla by vnitrostátní ustanovení - jejichž platnost vyprší v roce 2010 - způsobit, že se prodej významného množství biocidních přípravků stane nelegálním, což by mohlo vést k různým paradoxním situacím?
Během přechodného období by měly být vnitrostátní právní předpisy využívány k podrobnému monitorování tohoto konkrétního tržního odvětví. Je cenné v tomto případě doplnit, že bychom měli být obzvláště opatrní, když projednáváme jakékoliv právní předpisy týkající se biocidních přípravků, a nezapomínat na to, že jsou tyto výrobky určeny k ničení a odpuzování škodlivých organismů a že obsahují účinná chemická činidla. Jakákoliv neopatrnost z naší strany může mít nezvratné následky.
Stavros Dimas
člen Komise. - (EL) Pane předsedající, chtěl bych poděkovat řečníkům za jejich konstruktivní připomínky a sdělit, že hodnocení účinných látek bude skutečně vyžadovat více času, než bylo původně a optimisticky předpokládáno. Když byl v roce 2000 tento právní předpis přijat, nebyly hodnotící programy zahájeny neprodleně; přibližně čtyři roky jsme strávili různými přípravnými a hodnotícími postupy, které příslušné vnitrostátní orgány prokazatelně používají až od roku 2004. Přestože bylo dosud vykonáno mnoho pozoruhodné a důležité práce, nebude možné, aby mnoho účinných látek prošlo hodnocením do května.
Vzhledem k tomu, že směrnice stanoví, že biocidní přípravky obsahující účinné látky neuvedené v příloze 1 nebo 1A této směrnice nesmí být z trhu staženy později než 14. května 2010, bylo rozhodnuto o nezbytném prodloužení lhůty pro dokončení hodnocení; jinak pokud stáhneme některé tyto látky, protože neprojdou hodnocením, pak bude existovat možnost ohrožení zdraví a životního prostředí v Evropské unii, což nepochybně povede ke zbrzdění obchodu.
K záležitosti, již zmínila paní Klassová, bych rád podotkl, že se tato záležitost týká ochrany údajů předkládaných za účelem hodnocení účinných látek. To se konkrétněji uplatní v případech, kdy společnosti, jež se neúčastnily vytváření uvedených údajů, "paraziti", nebudou mít možnost udržet své výrobky na trhu až do vypršení přechodného období.
Komise dokončuje zpracování návrhu významné revize směrnice o biocidních přípravcích, a tato záležitost byla jasně uvedena během konzultací, které byly provedeny, když byl dotčený návrh formulován a navrhován. K mnoha připomínkám pana Prodiho a dalších bude nepochybně přihlédnuto.
Komise se bude uvedenou otázkou v rámci významné revize této směrnice. Prohlášení Komise k této záležitosti bude zasláno sekretariátu Evropského parlamentu a bude vloženo do zápisu z dnešního zasedání.
Podobně bude v uvedeném návrhu řešeno několik dalších otázek zdůrazněných tímto Parlamentem, například rozšíření působnosti na zboží a materiály zpracované za použití biocidních přípravků, zlepšení postupů schvalování těchto přípravků, zavedení povinné výměny údajů během licencování výrobku a schvalování účinné látky podle zásad nařízení REACH a soulad s osvědčenými postupy v jiných právních aktech, jako například nedávno schváleném aktu o přípravcích pro ochranu rostlin.
Na závěr uvedu, že Komise vyjadřuje své uspokojení nad výsledky jednání. Komise je v situaci, kdy přijme celé kompromisní návrhy a slíbí přihlédnout během hlavní revize této směrnice k obavám týkajícím se ochrany údajů vyjádřeným dnes Radou a Parlamentem.
Komise bere na vědomí otázky týkající se ochrany údajů, jejich sdílení a "údajných parazitů" vznesené během diskusí o návrhu na prodloužení určitých časových období v rámci směrnice o biocidních přípravcích. Komise projedná vhodná řešení k určení problémů v rámci významné revize směrnice o biocidních přípravcích.
Daciana Octavia Sârbu
Chtěla bych znovu poděkovat svým kolegům, stínovým zpravodajům, s nimiž se mi velmi dobře spolupracovalo. Na dokončení této zprávy jsme pracovali velmi efektivně, přestože to není tak důležité, jako bude aktuální revize této směrnice.
Jak jste se přesvědčili, všichni mí kolegové hovoří o této revizi a již méně o této zprávě, k níž se koná dnešní rozprava, protože očekáváme právě tuto revizi.
Nesporně jsme zde slyšeli, že toto rozšíření ze tří na čtyři roky není žádoucí, ale jsem přesvědčena, že je důležitější, abychom zajistili, že budou všechny výrobky uváděny na trh legálně a že bude prováděno řádné hodnocení těchto výrobků.
Ještě jednou vám děkuji a, jak jsem již řekla, čekáme, že revize směrnice o biocidních přípravcích bude provedena co nejdříve.
Předsedající
Rozprava je ukončena.
Hlasování se bude konat v úterý 24. března 2009.


Přivítání
Předsedající
- Vážení kolegové, je mi potěšením sdělit vám, že v rámci meziparlamentních setkání uskutečňuje v těchto dnech delegace marockého parlamentu, kterou vedou předseda sněmovny zastupitelů pan Abd al-Wáhid Rádí a předseda sněmovny poradců pan Muhammad Šajch Biadulláh, pracovní návštěvu Evropského parlamentu, jejímž cílem je ustavující schůze Smíšeného parlamentního výboru EU-Maroko. Velmi srdečně vítám všechny členy této delegace. Spolupředsedy tohoto prvního smíšeného orgánu našeho shromáždění a jedné ze zemí Maghrebu jsou paní Mubáraka Bouaida, předsedkyně výboru pro zahraniční věci, národní obranu a islámské otázky sněmovny reprezentantů, a pan Panzeri, poslanec Evropského parlamentu.
Evropský parlament s potěšením konstatuje, že vztahy mezi EU a Marokem jsou vynikající a jejich projevem je přijetí společného dokumentu přidělujícího Maroku rozšířený status. Tento nový rámec pro dialog ještě více posílí vztahy s delegací Evropského parlamentu pro vztahy se zeměmi Maghrebu a umožní prohloubit jednání mezi EU a Marokem o otázkách společného zájmu. Doufám a věřím, že setkání, která se uskutečnila v Evropském parlamentu, byla plodná a umožní aktivně přispět ke sblížení mezi oběma parlamenty.


Přenesení zákonodárné pravomoci (rozprava)
Předsedající
Dalším bodem je zpráva, kterou předkládá pan Szájer jménem Výboru pro právní záležitosti o přenesení zákonodárné pravomoci -.
József Szájer
zpravodaj. - (HU) Paní předsedající, pane Šefčoviči, mnoho řečníků zahajuje své vystoupení v Parlamentu prohlášením, že jejich téma je důležité, velmi důležité, či dokonce jedno z nejdůležitějších. I já bych to rád řekl, ovšem v mém případě je to mnohem opodstatněnější než v mnohých jiných případech, neboť nyní hovoříme o přenesení zákonodárné pravomoci Parlamentu na Komisi, což je možná nejdůležitější, a přesto často opomíjená novinka, kterou zavádí Lisabonská smlouva.
Kritici Lisabonské smlouvy hovořili o demokratickém deficitu. Vážení kolegové, rád bych podotkl, že tato změna - zaručující přenesení zákonodárné pravomoci Parlamentu na Komisi - je jedním z nejvýraznějších rozšíření kompetencí Parlamentu. To znamená, že přímo zvolení zástupci občanů budou napříště moci v Parlamentu a na základě svých legislativních pravomocí kontrolovat a vetovat prováděcí usnesení a rozhodnutí Evropské komise. Jinými slovy, tento prvek Lisabonské smlouvy, často zmiňovaný v souvislosti s rozšiřováním pravomocí Parlamentu, konkrétně že počet oblastí, na něž se vztahuje postup spolurozhodování, výrazně stoupl a že se rozšířily oblasti, na nichž se Parlament může podílet, představuje společně s otázkou přenesení zákonodárné pravomoci Parlamentu kvantitativní a současně značné kvalitativní rozšíření. Jinými slovy máme od této chvíle, po dlouhém boji, který jsme zde vedli po řadu let a který pro poslance Evropského parlamentu ještě neskončil, záruku, že rozhodnutí Evropské komise, jež nespadají do její pravomoci, ale byla přijata na základě přenesené legislativní pravomoci, jsou pod kontrolou Parlamentu. Mnozí samozřejmě mohou namítat, že tento dohled z formálního hlediska existoval již dříve. To je v jistém smyslu pravda, nicméně za lhůt, které jsme měli, a za okolností, které panovaly, a v důsledku i za legislativní a interinstitucionální spolupráce, která z toho vyplývala, účinný dohled většinou nebyl možný. Rád bych upozornil i na to, že tato nová možnost, tedy článek 290 Lisabonské smlouvy, rovněž změní v nadcházejících letech práci Parlamentu, obzvláště budeme-li my, jeho poslanci, brát tyto pravomoci vážně a dokážeme o těchto věcech skutečně rozhodovat.
Má-li vnější svět a laická veřejnost pochopit, o co tady vlastně jde, protože je to hodně technicky složitá záležitost, která se ovšem týká demokratického orgánu a slouží k odstranění údajného demokrackého deficitu v Evropě, měli bychom vyzdvihnout následující: Znamená to v zásadě tolik, že Parlament a Rada, dva orgány Evropské unie s legislativní pravomocí, se nemohou samy o sobě každou záležitostí zabývat do detailu. Parlament zasedá každý měsíc a někdy nastanou, jako například nyní, situace, kdy Parlament sice zasedá, ale nemůže hlasovat, přestože Parlament přece musí dohlížet na otázky, kterými se v rámci delegovaného zákonodárství zabývají Rada a Komise. Od nynějška to bude v praxi možné.
Ve své zprávě jsem se snažil jasně vyjádřit, že Parlament na těchto svých právech trvá. Odmítneme jakékoli dodatečné podmínky, které by šly nad rámec toho, co je zakotveno ve Smlouvě. Odmítneme to, neboť chceme svá práva vykonávat v plném rozsahu, a já jsem přesvědčen, že to pro evropskou demokracii bude mít příznivé důsledky. Máme-li tak činit, je samozřejmě nezbytná úzká spolupráce s Komisí a Radou, nesmíme však zapomínat na to, že pravomoci nyní spočívají v rukou zákonodárců, a tedy Parlamentu a Rady. Rád bych poděkoval všem svým kolegům za spolupráci v této složité věci a vyjádřil přání, aby Parlament v budoucnu své pravomoci plně využíval.
Maroš Šefčovič
místopředseda Komise. - Paní předsedající, dovolte, abych v úvodu poděkoval panu Szájerovi za velmi kvalitní zprávu, neboť Komise si hluboce váží podpory, kterou Parlament projevil horizontálnímu přístupu k aktům v přenesené pravomoci.
Zákonodárce může samozřejmě zcela volně regulovat všechny otázky spojené s akty v přenesené pravomoci v příslušném aktu základním, jsou však třeba určitá pravidla, abychom se vyhnuli nesystematickému přístupu.
To bylo účelem sdělení, které Komise vydala již v prosinci, aby zákonodárcům naznačila, jaký postup považuje pro zdravý a praktický postup v oblasti budoucích právních předpisů za vhodný.
Rád bych zdůraznil, že Komise silně podporuje myšlenku vzájemného porozumění či dokonce interinstitucionální dohody mezi třemi orgány k aktům v přenesené pravomoci, neboť to do přípravy právních předpisů vnese nezbytný řád.
Pokud jde o obsah zprávy, mohu jen zopakovat, že Komise zprávu velmi uvítala. Můžeme se neshodovat v některých podrobnostech, sdílíme ale stejné cíle. Rádi bychom, aby se v budoucnu zvýšila pečlivost, účinnost a transparentnost a aby byla jasnější a spravedlivější rovnováha sil.
Pokud dovolíte, rád bych byl o něco více konkrétní - stručně se nyní zmíním o některých specifických bodech zprávy.
Co se týče omezující povahy článku 290, zejména jeho druhého odstavce, zde máme nepatrně odlišný názor na prostředky kontroly zákonodárce nad akty v přenesené pravomoci, neradi bychom však zakládali právní kontroverzi, neboť se domníváme, že je velmi důležité hledat praktická řešení s ohledem na konkrétní právní předpisy.
Pokud jde o dobu trvání přenesené pravomoci, tady velmi vítáme a podporujeme myšlenku automatického obnovení, jak to bylo uvedeno ve zprávě, neboť ji považujeme za velmi konstruktivní, a obdobnou formu řešení jsme již v několika právních předpisech mohli vidět.
Další konkrétní připomínka se týká doby trvání práva na námitku. I zde podle mne hrajeme podle stejných not, neboť i my do značné míry sdílíme názor zpravodaje, že by měla být formulována standardní dvouměsíční lhůta s možností prodloužení o další dva měsíce, přičemž se dá tato lhůta upřesnit v rámci vzájemného porozumění, které bude, doufejme, mezi našimi třemi orgány v budoucnosti panovat,. Domnívám se, že jsme již viděli nejméně deset pozitivních příkladů uplatňování tohoto postupu v současné legislativní práci.
Pokud jde o zrychlený postup, máme k dispozici několik jasných příkladů z minulosti, že jsou záležitosti, jedná se například o bezpečnost potravin nebo hraček, které si někdy žádají velmi rychlý postup, a proto se domníváme, že je potřeba nalézt ještě rychlejší řešení, než je schválení v brzké fázi, které navrhuje zpravodaj.
Na závěr bych se rád vyjádřil k otázce přizpůsobení právních předpisů, což je pro Parlament velmi důležité téma - i v tomto případě jsme zastánci pragmatického přístupu, protože tento Parlament již společné s Komisí odvedl velký kus práce na více než 250 základních legislativních aktech, které byly přizpůsobeny na základě pragmatického přístupu.
Současnou prioritou by podle nás měly být oblasti, které jsme dosud nepřizpůsobili regulativnímu postupu s kontrolou před vstupem Lisabonské smlouvy v platnost. Na ně bychom se měli podle mne zaměřit. I zde před sebou máme ohromné množství práce, tentokrát už ale víme, jak v ní postupovat co nejpragmatičtěji a co nejpružněji.
Jo Leinen
Paní předsedající, pane komisaři, Evropský parlament na tento okamžik dlouho čekal - na to, až bude mít Parlament z hlediska kontroly přenesení legislativní pravomoci stejnou váhu jako Rada. Pro názornost: v roce 2008 vzniklo 6000 aktů v přenesené pravomoci, tedy obrovské množství norem, které Komise a bývalý postup projednávání ve výborech proměnily v jakési sekundární právní předpisy. Parlament měl v tomto procesu jen velmi omezená práva. Byli jsme sice informováni, neměli jsme však postavení spoluzákonodárce. To se se vstupem Lisabonské smlouvy v platnost změnilo.
V otázce kontroly nad akty v přenesené pravomoci máme nyní stejné postavení jako Rada a chceme je také plně využít. To, pane komisaři, znamená, že pokud tvrdíte, že je možný zrychlený postup, pak i my budeme potřebovat dostávat informace na samém počátku. Chceme informace obdržet ve stejném okamžiku jako Rada.
Carlos Coelho
, jménem skupiny PPE. - (PT) Jsem přesvedčen, že na úvod nelze jinak, než poblahopřát panu Szájerovi k vynikající zprávě, kterou nám předložil. Jak bylo správně řečeno, Lisabonská smlouva posiluje pravomoci Evropského parlamentu a zavádí pravidla napomáhající posílení demokratické kontroly. Evropský parlament si tedy podle mého názoru zaslouží hned dvě blahopřání - k vynikající zprávě pana Szájera, jak jsem právě uvedl, a k tomu, že nová pravidla odstraňují někdejší postup projednávání ve výborech, který jsme v této sněmovně tolikrát kritizovali.
Nyní máme článek 290 Lisabonské smlouvy a jak jsem si všiml, zpráva pana Szájera navrhuje řadu pracovních postupů, které výsady Parlamentu ochrání. S tímto novým ustanovením se Parlament může soustředit na podstatné prvky vyhrazené legislativním aktům a poskytnout Komisi určitý prostor, aby v mezích daných zákonodárcem doplnila některé další prvky legislativního aktu, které nejsou podstatné. Jak správně podotkl pan Leinen, naše slovo má nyní stejnou váhu jako slovo Rady, a proto Parlament není v jakkoli horším postavení.
Paní předsedající, rád bych poukázal na některé aspekty zprávy pana Szájera, které považuji za mimořádně důležité. První myšlenkou je, že odmítáme jakákoli ustanovení, která by zákonodárci ukládala dodatečné povinnosti nad rámec těch, které jsou zakotveny v článku 290. Zadruhé musí Komise zajistit včasné a trvalé předávání informací a příslušné dokumentace. Zatřetí by lhůty měly začít běžet teprve v okamžiku, kdy budou doručeny všechny - opakuji všechny - jazykové verze. A konečně musí být zohledněna období, kdy je činnost Parlamentu přerušena.
Eva Lichtenberger
jménem skupiny Verts/ALE. - (DE) Paní předsedající, pan Szájer ve své zprávě tyto často opomíjené strukturální otázky týkající se vztahů v rámci trojúhelníku orgánů skutečně velmi dobře shrnul. Naše spolupráce byla mimořádně konstruktivní a já bych za ni ráda upřímně poděkovala.
Lisabonská smlouva vytváří nové vztahy a není možné tyto nové vztahy znovu torpédovat pomocí zadních vrátek. To je v této souvislosti skutečně klíčový bod. Účelem bylo, aby se Evropský parlament dostal do stejného postavení jako Rada, včetně hlediska aktů v přenesené pravomoci, a v prvé řadě zajistit, aby to bylo proveditelné, a zadruhé, aby to bylo během postupu zaručeno.
Zcela zásadní pro nás proto je vytvoření odpovídajících podmínek, například tím, že budeme mít bezproblémový přístup k dokumentům v dostatečném předstihu pro přijímání nezbytných rozhodnutí, a zadruhé, aby postupy neprobíhaly na základě vzájemného porozumění, ale aby existovaly pevné dohody, které nebude možné měnit podle politické vůle nebo aktuálního politického programu.
K tomu potřebujeme pevná a jasná pravidla, jejichž prostřednictvím můžeme práva Parlamentu prosazovat v praxi, nikoli je pouze uznávat v teoretické rovině. Děkuji vám, pane Szájere. Výborně se s vámi spolupracovalo a já doufám, že můžeme naší spolupráce využít rovněž pro to, čeho potřebujeme dosáhnout pro naše kolegy poslance.
William  Dartmouth
jménem skupiny EFD. - Paní předsedající, zmínka zpravodaje o demokratickém deficitu je zcela namístě. Elitářská koncepce, kterou EU je, trpí demokratickým deficitem, který postupně narůstá, a po vstupu Lisabonské smlouvy bude narůstat stále víc. Musím říci, že jsem zmaten tím, že zpravodaj, navzdory své výmluvnosti, vidí v článku 290 řešení.
Podle našeho výkladu dává článek 290 Komisi možnost doplňovat a měnit právní předpisy. Taková možnost je velmi široká a dosti vágní, což otvírá prostor pro téměř neomezenou interpretaci. Rádi bychom zdůraznili, že záruky proti nevhodnému využití pravomocí svěřených Komisi jsou zjevně nedostatečné. Snad by mohl zpravodaj jejich dostatečnost blíže popsat ve své reakci. Jedná se tedy o další přenos pravomocí ze zvoleného Parlamentu na nezvolenou Komisi, bez ohledu na to, co o tom říká Lisabonská smlouva.
Vždy jsme zastávali názor, a zastáváme jej i nadále, že Lisabonská smlouva postrádá demokratickou legitimitu, což je do značné míry dáno tím, že ve Spojeném království bylo všemi třemi stranami politického establishmentu slibováno referendum, a všechny tři strany politického establishmentu tento slib okázale popřely. Článek 290 je tedy výplodem nelegitimní Lisabonské smlouvy. Prohlubuje demokratický deficit - se zájmem si od zpravodaje vyslechnu, proč tomu tak není - a opravdu si myslím, že bychom se proti ní měli postavit.
Hans-Peter Martin
(DE) Paní předsedající, jsem horlivým zastáncem evropské myšlenky, byl jsem však proti Lisabonské smlouvě, a to právě proto, že dává prostor takovým argumentům, jaké jsme zde právě vyslechli, a právě proto, že nepřinesla takovou jistotu a jednoznačnost, jakou bych si pro příští generace přál víc než cokoli jiného. Jsem však realista a řeknu, že s ní teď musíme nějak žít. Je však důležité si ještě jednou a důrazněji říci, že tento článek - článek 290, lze interpretovat jako to, že nejen Rada, ale i Parlament mohou jednostranně a poměrně jednoduše přenesení pravomoci zrušit. Budeme si to muset znovu a znovu připomínat.
Ovšemže platí i to, co řekl pan Leinen, totiž že již nyní máme tisíce legislativních aktů, které okupují šedou zónu ve smyslu své srozumitelnosti, a to pak je trvale vodou na mlýn antievropanů, odpůrců evropského projektu, a EU, jež by měla v těchto oblastech, kde ji tolik potřebujeme, fungovat. Opakuji, že to hodně souvisí s transparentností. Proto je podle mne velmi důležité, že bod 10 obsahuje návrh, že je mimo jiné třeba jednoznačně objasnit postup pro předávání dokumentů.
Jen málokdo z nás zná zákon o svobodném přístupu k informacím a málokdo má zkušenost s tím, jak tyto věci fungují ve Spojených státech. Proč se jím zkrátka nenecháme inspirovat a neumožníme občanům i nám v tomto Parlamentu získat příslušné dokumenty nezávisle, nikoli jako projev velkorysosti a po masivní intervenci ze strany politických skupin? Proč to nezakotvíme jako právo, když už teď podstupujeme velké riziko tím, že máme tisíce legislativních aktů v přenesené pravomoci? K tomu bych jen řekl, abychom pokračovali v dobré práci. Budeme konstruktivními partnery na cestě k zásadním změnám v naší demokracii.
Silvia-Adriana Ţicău
(RO) Paní předsedající, pane komisaři, pokud jde o proces přenesení výkonné pravomoci na Komisi, bude Lisabonská smlouva přicházet s novými myšlenkami v této věci. Vlastně se této otázky týká právě článek 290. Ale akty v přenesené pravomoci jsou ve skutečnosti všechny akty, které mohou změnit jiné než podstatné prvky základního legislativního aktu, který sám o sobě umožňuje přenesení výkonné pravomoci na Komisi.
To v praxi znamená možnost stanovit mandát, dobu trvání přenesení pravomoci, lhůtu, v níž mohou Parlament a Rada podávat námitky, i podmínky pro odvolání tohoto mandátu. Parlament a Rada vykonávají kontrolu, avšak pouze po přijetí aktu v přenesené pravomoci. Akty v přenesené pravomoci mohou být zveřejněny i v průběhu lhůty, v níž mohou Evropský parlament a Rada vznášet námitky. Já vás však, pane komisaři, žádám, abyste zajistil větší transparentnost i v době navrhování aktů v přenesené pravomoci.
Maroš Šefčovič
místopředseda Komise. - Paní předsedající, dovolte mi reagovat na poznámky vážených poslanců. Zcela souhlasím s panem Leinenem v tom, že Lisabonská smlouva přináší výrazné změny. To zdůraznil i zpravodaj pan Szájer. Rád bych vás ujistil, že jsme si toho plně vědomi a že bychom tento postup využívali s maximální úctou k zákonodárcům, neboť je to mimořádně důležité pro náš vzájemný vztah a pro naši dobrou spolupráci.
Pokud jde o naléhavé situace a zrychlený postup, chtěl bych vás ujistit, že jej budeme využívat jen v krajních a výjimečných případech. Všichni víme, že kdybychom tento nástroj zneužívali, náš vztah by se tím velmi zkomplikoval, a to rozhodně nechceme.
K připomínkám pana Coelha a paní Lichtenbergerové - i vás bych rád ujistil, že vyvineme maximální úsilí, abychom vám včas zajistili a poskytli přepisy všech dokumentů ve stejném okamžiku jako Radě, a to včetně všech nezbytných překladů. Víme, že Lisabonská smlouva zavedla tuto významnou změnu - že v legislativních i finančních otázkách má Parlament postavení zcela srovnatelné s Radou.
Navíc máme v úmyslu rozvinout nový typ spolupráce, kde by se Evropský parlament podílel na přípravné práci na aktech v přenesené pravomoci, a rádi bychom jej vybudovali na velmi pevných základech. Vyjádření tohoto nového vztahu proto naleznete i v rámcové dohodě, o které v současnosti mezi Komisí a Evropským parlamentem jednáme.
Co se týče připomínek pana hraběte z Dartmouth a pana Martina, kteří hovořili o neomezených pravomocech, jež by měl tento článek přiznat Komisi, jejich obavy tak úplně nesdílím, neboť jste to vy, zákonodárci, kdo se rozhodne přenést (nebo nepřenést) pravomoc na Komisi. Jste to vy, zákonodárci, kdo bude mít možnost vzít toto přenesení pravomoci zpět nebo podávat námitky k návrhům Komise. Proto nemůžu souhlasit s tím, že vstupujeme do šedé zóny, neboť podle mého názoru jsou pravomoci zákonodárce velmi jasně stanovené ve Smlouvě a Komise to samozřejmě bude respektovat.
József Szájer
zpravodaj. - (HU) Rád bych všem kolegům poslancům poděkoval za tuto rozpravu, neboť návrh této zprávy byl možný jen díky velmi úzké spolupráci mezi jednotlivými výbory - chtěl bych zmínit zejména Výbor pro životní prostředí, veřejné zdraví a bezpečnost potravin, který bude mít v nadcházejícím období takových úkolů více - a politickými stranami. Mílí kolegové, je však také nutno dodat, že je to boj. Boj s Komisí, boj s Radou - boj za naše práva. Myslím, že zpráva jasně naznačila, že toto jsou skutečně naše práva a že na nich trváme. Něco takového je mnohem snazší v situaci, kdy za vámi stojí výbory i poslanci ostatních stran, abychom tak mohli objasnit orgánům, které jsou našimi partnery, jednu věc, totiž že Parlament na těchto věcech rozhodně trvá. Proto, abychom mohli tato práva účinně vykonávat, považuji za povzbudivá slova pana Šefčoviče, že by v příštích měsících mohlo dojít k urychlení všeobecného přizpůsobení a že bychom tak mohli dosáhnout co možná největšího rozšíření těchto našich práv. Považujeme to za prioritu zejména pro ty oblasti, v nichž se postup spolurozhodování dříve neuplatňoval.
Dalším velmi důležitým aspektem, který zde moji kolegové připomněli, je přístup k informacím je důleitý. Takový přístup musí být zakotven v interinstitucionální dohodě a mezi Komisí a Radou již v tomto ohledu probíhají jednání. Rádi bychom však věděli, jak Rada postupuje; jaké konzultace v těchto věcech provádí. Vážení kolegové, pokud jde o to, zda byla naše práva rozšířena, nebo omezena, přečtěte si prosím zprávu a podívejte se na právní předpisy. Z hlediska právních předpisů nemohu konstatovat nic jiného, než že naše práva byla rozšířena. Až dosud jsme nemohli nijak zasahovat do skutečného výkonu pravomoci, kterou jsme předtím přenesli. V praxi nebyla Parlamentu v tomto procesu přiznávána žádná role. Sice nám zdvořile naslouchali, lhůty však byly tak krátké, že Parlament v době jejich běhu ani nezasedal. Naopak nyní můžeme rozhodnutí vetovat nebo pozastavit, a to dokonce bez udání důvodu - to je bezesporu rozšíření práv. My jsme nositeli legislativní pravomoci a my tyto naše pravomoci přenášíme na Komisi. Proto v tom nelze spatřovat nic jiného než rozšíření našich práv. Vážení kolegové, teď je na nás samých, abychom se rozhodli, zda budeme svá práva v budoucnosti vykonávat.
Předsedající
Rozprava je skončena.
Hlasování se bude konat během příštího plenárního zasedání v Bruselu.
Písemná prohlášení (Článek 149)
Raffaele Baldassarre
písemně. - V úvodu bych rád poděkoval panu Szájerovi za výjimečnou práci, kterou odvedl v tak krátkém čase. Akty v přenesené pravomoci budou mít pro právní řád Společenství a interinstitucionální rovnováhu v EU mimořádný význam. Proto je nezbytné, aby byly vytvářeny a aby o nich bylo rozhodováno zcela transparanentním způsobem, který umožní Parlamentu a Radě účinnou demokratickou kontrolu nad výkonem pravomocí přenesených na Komisi. Z tohoto hlediska budou mít některé otázky, jak uvádí zpráva pana Szájera, nejvyšší důležitost a budou od nás vyžadovat aktivnější přístup. Mezi ně mimo jiné patří i možnost, aby Evropský parlament přenesení pravomoci kdykoli zrušil a ujistil se, že jsou Parlamentu a Radě, pokud jde o jejich účast na procesu přenesení pravomoci, svěřena stejná práva. Nakonec bych rád zdůraznil, že by pro Komisi mělo být prioritou předložit nám veškeré legislativní návrhy, které jsou nutné pro přizpůsobení acquis ustanovením článků 290 a 291, což se týká zejména acquis v politických oblastech, jež - podle Lisabonské smlouvy - nyní podléhají postupu spolurozhodování.
Zita Gurmai
písemně. - Z celého srdce vítám zprávu pana Szájera. Definování nového legislativního systému představuje obtížné a komplexní témam. Jsem přesvědčena, že Smlouva o fungování Evropské unie (SFEU), a zejména články její články 290 a 291, posiluje demokratický charakter Unie a racionalizuje její právní řád. Zavedení nové koncepce legislativních aktů má dalekosáhlé účinky. Tato zpráva zdůrazňuje mírné rozdíly mezi hlavními spoluzákonodárci, jejich pravomoci a podrobný popis toho, jak vzájemně spolupracují. Skutečná otázka zní: pokud Evropské společenství získá více legislativních pravomocí a posílení úlohy zákonodárce, což znamená okamžitý nárůst zájmů Společenství, jaký způsob kontroly by pak měl být zaveden jménem Rady a EP? Nový legislativní rámec SFEU stanovil nástroje, s jejich uplatňováním na úrovni Společenství však nemáme žádné praktické zkušenosti. Nakonec bych ráda vyzvala spoluzákonodárce, aby co nejdříve uzavřeli interinsitucionální dohodu mezi Parlamentem, Radou a Komisí ohledně provádění článku 290, neboť je zde větší transparentnost bezpodmínečně nutná.
Rafał Trzaskowski
Postup přenesení pravomoci, ačkoli zůstává v pozadí, je velmi důležitou kvalitativní změnou, kterou zavádí Lisabonská smlouva. Měl by být považován za naplňování Smlouvy, bez kterého nedojde k upevnění postavení Parlamentu ve vztahu k ostatním orgánům podílejícím se na rozhodovacím procesu. To znamená, že jen tímto postupem získá Parlament plnou zákonodárnou pravomoc a odpovídající roli v provedení příslušného právního předpisu. Moc dobře známe zklamání z náročných jednání s Radou v rámci postupu spolurozhodování a pokud Rada přijme rozhodnutí, kdy je provedení předpisu v rozporu s interinstitucionální dohodou. Dosud byl postup projednávání ve výborech projevem nedůvěry členských států ke Komisi, zatímco nyní účast Parlamentu v provedení legislativních aktů propůjčuje celému procesu větší legitimitu. Parlament a nepřímo i občané EU se přiblíží procesu vytváření právních předpisů EU - a právě tak bychom měli postup přenesení pravomoci vnímat. Má-li to však mít smysl, musí mít Parlament neomezený přístup k informacím, a v tom plně souhlasím s ostatními účastníky rozpravy.
Zbigniew Ziobro
Cílem zakotvení možnosti přenesení legislativní pravomoci je zajistit účinnější doplňování a aktualizaci právních předpisů, zejména předpisů technické povahy, aniž by však pokaždé musel proběhnout řádný legislativní proces. Přenesení pravomoci by tudíž mělo být vnímáno jako nástroj pro zlepšování procesu vytváření právních předpisů na úrovni EU.
Současně je nezbytné zajistit odpovídající kontrolu toho, jak Komise regulační pravomoci, které jsou jí svěřeny, skutečně využívá. Parlament a Rada musí mít mimo jiné dostatek času, aby mohly vykonávat své právo vznášet námitky k plánovaným právním předpisům. Především však musí mít odpovídající přístup k dokumentům, analýzám a příspěvkům, které vznikají v průběhu přípravných prací na návrzích aktů v přenesené pravomoci. Jedině tak pravomoc Komise vydávat akty v přenesené pravomoci skutečně poslouží ke zlepšení legislativního procesu v Unii, a zároveň bude zachována nezbytná kontrola a transparentnost činnosti Komise. Je také nezbytné vytvořit vhodné mechanismy spolupráce mezi Parlamentem a Komisí, aby byl Parlament pravidelně informován o probíhajících přípravných pracích a mohl dobře znát projednávané otázky.
Rozhodnutí o přenesení legislativní pravomoci, jež je výsledkem kompromisu schváleného všemi politickými skupinami, výše uvedené požadavky splňuje a zaslouží si podporu Parlamentu.


Společný systém daně z přidané hodnoty, pokud jde o trvání povinnosti dodržovat minimální základní sazbu (rozprava)
Předsedající
Dalším bodem je zpráva pana Casy, jménem Hospodářského a měnového výboru, týkající se návrhu směrnice Rady, kterou se mění směrnice 2006/112/ES o společném systému daně z přidané hodnoty, pokud jde o trvání povinnosti dodržovat minimální základní sazbu - C7-0173/2010 -.
David Casa
Paní předsedající, nejprve bych chtěl tuto sněmovnu upozornit na skutečnost, že v Hospodářském a měnovém výboru aktuálně probíhá důležité hlasování, a proto musím omluvit mnohé poslance, kteří zde nebudou přítomni, neboť máme zpoždění a proces hlasování teprve právě začal.
Jak předseda správně uvedl, tato zpráva, kterou jsem vypracoval, je nesmírně důležitá, neboť se týká systému DPH, který se snažíme změnit. Nyní, jak každý ví, už nějaký čas probíhají jednání s cílem změnit dosavadní systém DPH, nicméně žádného významného pokroku zatím nebylo dosaženo. Platnost přechodného systému, který se používá od roku 1993, je neustále prodlužována a všichni víme, že tato situace je neudržitelná a že je třeba najít nějaké trvalejší řešení.
Současný přechodný systém nepřináší potřebné výsledky, pokud jde o vnitřní trh. Tento systém snižuje efektivitu podnikání a také omezuje jeho účinnost mezi hranicemi. Také je znepokojující, že v důsledku tohoto systému vznikají složité formy podvodů, jako jsou například kolotočové podvody, o nichž jsme diskutovali nedávno právě v tomto Parlamentu. Tyto podvody mají závažný negativní dopad na příjem členských států. Vyřešit tuto situaci není jednoduché a správné řešení je možno přijmout teprve po důkladné diskusi a dlouhém období konzultací.
Všichni jsme si vědomi nedávného závazku Komise, že v blízké budoucnosti vypracuje zelenou knihu, aby podnítila diskusi na toto téma. Zpráva, za kterou nesu odpovědnost, vyzývá Komisi, aby zajistila účelnost celého procesu, a požaduje, abychom udělali vše, co je v našich silách, a zajistili za prvé, aby nový systém zlepšil účinnost vnitřního trhu, za druhé, aby tento nový systém snížil zatížení podnikatelského sektoru, a za třetí, aby co nejúčinněji bojoval proti podvodům.
Tato zpráva, kterou, jak víme, již schválil Hospodářský a měnový výbor, rovněž vyzývá Komisi, aby do roku 2013 zajistila zveřejnění konkrétních návrhů. Dovolte mi, abych tento poslední bod zdůraznil. Nenavrhuji, že by měli mít nějaký systém, který bude do roku 2013 přijat a zaveden. Říkám, že do roku 2013 musí být zveřejněny návrhy.
Přál bych si však, a domnívám se, že vyjadřuji názor kolegů v tomto sále, aby tento nový systém začal fungovat před vypršením platnosti tohoto právního předpisu, aby současný přechodný systém nebylo třeba znovu prodlužovat. I když schválíme prodloužení nového systému, očekáváme, že v reakci na tyto nové návrhy budou okamžitě podniknuty konkrétní kroky.
Chtěl bych svým kolegům, především stínovým zpravodajům, za tuto zprávu poděkovat a odhaduji, že na toto téma proběhnou plamennější diskuse, které vyústí v rychlé řešení.
Algirdas Šemeta
člen Komise. - Pane předsedající, chtěl bych poděkovat Evropskému parlamentu a především Davidu Casovi za jeho konstruktivní a pohotovou zprávu o návrhu Komise na prodloužení platnosti stávajících pravidel týkajících se minimální základní sazby DPH o pět let. Tento návrh je jednoduchý a není kontroverzní.
Pohotové stanovisko Evropského parlamentu k návrhu Komise umožní, aby Rada přijala návrh do konce roku - právě včas, než vyprší platnost stávajícího pravidla. Návrh byl samozřejmě již projednán v pracovní skupině Rady. Rychlému schválení nebrání žádná překážka.
Jak uvedl David Casa, návrh Komise poskytne podnikům potřebnou právní jistotu a umožní další zhodnocení odpovídající výše základní sazby DPH na úrovni EU.
Komise nepochybně velmi brzy zahájí širokou diskusi o budoucnosti DPH s cílem posoudit a řešit řadu nedostatků v systému DPH Evropské unie, jako je například jeho složitost, vysoké administrativní zatížení podniků a podvody.
Do konce roku navrhnu svým kolegům v Komisi zveřejnění zelené knihy o zhodnocení stávajícího systému a výhodnějších cestách vpřed do budoucnosti. Těším se na reakce na taková témata, jako jak dosáhnout jednoduššího, pevnějšího a modernějšího systému DPH a jak snížit náklady na sběr údajů a na plnění povinností pro podniky, zejména pro malé a střední, a zároveň omezit podvody a zajistit pružnost pro členské státy. Na základě získaných výsledků vymezí Komise svou budoucí politiku v oblasti DPH ve sdělení o cestě vpřed na konci roku 2011.
Předložené pozměňovací návrhy jasně dokládají zájem Parlamentu o účast v této diskusi o budoucí strategii DPH. Vítám tento projev zájmu a doufám, že později spolu s vámi povedeme o této důležité otázce plodnou rozpravu. Nicméně si myslím, že tyto pozměňovací návrhy jsou mimo rámec dnes projednávaného návrhu, který je omezen na prodloužené období, ve kterém platí minimální základní sazby. Kromě toho některé z pozměňovacích návrhů předjímají rozpravu, kterou bychom měli vést na základě zelené knihy. To se týká zejména pozměňovacího návrhu, který požaduje, aby Komise předložila návrh pravidel o sazbách DPH v konečné podobě do roku 2013.
V této fázi se Komise nemůže zavázat k nějakému termínu předložení návrhu o sazbách DPH. Nemůže předvídat výsledek konzultací, jejichž tematický záběr bude širší než jen sazby DPH. Doufám, že tato konzultace poskytne jasnou představu o prioritách pro budoucnost DPH. Plánování budoucích legislativních návrhů ze strany Komise bude proto záviset do značné míry na výsledku této konzultace.
Sari Essayah
Pane předsedající, návrh Komise se soustředí na to, aby umožnil fungování stávajícího systému až do roku 2015, a snaží se omezit rozpětí daňové sazby na 10 %. To je velmi důležité, protože jinak by v některých odvětvích mohla být narušena hospodářská soutěž mezi členskými státy.
To hlavní v této zprávě Parlamentu je představa, že zanedlouho Komise zahájí rozsáhlý program konzultací s cílem vytvořit nový systém daně z přidané hodnoty. Pozměňovací návrhy, které poslanci předložili, jsou podle mého názoru, na rozdíl od názoru komisaře, velmi důležité, neboť i v této fázi chceme určit směr, kterým se tento nový systém DPH, jak doufáme, bude ubírat. V budoucnu musíme být schopni snížit administrativní zatížení související s DPH a co nejvíce usnadnit situaci malým a středním podnikům, zejména při vyhotovení zpráv, a zároveň účinně bojovat proti podvodům v oblasti DPH.
Ve veřejné ekonomice v mnoha evropských zemích panuje v současné době zmatek a jedním z navrhovaných řešení je zvýšení sazby DPH. To však vůbec nepomůže v zemích, kde se placení DPH běžně obchází. Tady bych chtěla odkázat na zprávu pana Casy, která zde byla přijata dříve. Zaměřila se zejména na způsoby boje proti podvodům s DPH v souvislosti se zbožím a službami, které byly náchylné k tomuto druhu zneužití. Doufám, že Komise s tím v budoucnu opravdu začne něco dělat.
George Sabin Cutaş
Pane předsedající, jak je uvedeno v návrhu směrnice předloženém Radou, minimální sazba DPH pomohla udržet fungování systému na přijatelné úrovni.
Domnívám se, že bychom měli zvážit zavedení společného regulačního rámce, který by zahrnoval dosažené výsledky na základě zkušeností s rozpočtovou nerovnováhou dále prohloubenou finanční krizí. Je požadována nová evropská strategie DPH zaměřená na omezení byrokracie a daňových překážek, které omezují podnikání, a to zejména malých a středních podniků. Musíme posoudit také potřebu předcházet podvodům a bojovat proti nim. Dokud nebude tato strategie dokončena, myslím, že rozhodnutí o prodloužení přechodného ustanovení týkajícího se minimální základní sazby DPH až do dne 31. prosince 2015 má uklidnit podnikatelskou sféru, zabránit strukturální nerovnováze v Evropské unii a podpořit harmonizaci daňových předpisů.
Před zveřejněním zelené knihy Komise o přezkoumání systému DPH bych chtěl upozornit na to, že některé vlády, které čelí recesi, mají sklon zvyšovat sazbu DPH na 24-25 %, jak se to stalo v Rumunsku a v Maďarsku. Až dosud byl pozorován relativní závazek udržet maximální sazbu DPH v rozsahu 10 % nad hranicí 15 % Domnívám se však, že v tomto směru potřebujeme úplný zákaz, abychom zabránili jakémukoli překročení prahové hodnoty 25 %. Nezapomínejme, že za těmito statistickými čísly máme co do činění s běžnými občany, jejichž životní úroveň stále více ovlivňují úsporné politiky a nadměrné zdanění.
Na závěr bych chtěl dodat, že nadměrné zdanění není lékem pro nemocnou ekonomiku. Slouží pouze k prodlužování agonie.
Olle Schmidt
Pane předsedající, pane komisaři, chtěl bych velmi poděkovat panu zpravodaji. Zásadně jsem přesvědčen, že bychom se měli vyhnout řízení spotřeby pomocí sazeb DPH. Nicméně pokud výjimky a snížené sazby DPH zjevně nezasahují do volného trhu, rozdíly mezi členskými státy EU jsme dosud vždy akceptovali. Jak však dobře víte, profesor Monti ve své zprávě o jednotném trhu uvádí, že stávající rozdíly mohou mít na jednotný trh i nepříznivý vliv. Důležité proto je, abychom požadovali konečný systém sazeb DPH a jasně zdůraznili, že přezkum směrnice o DPH by měl jako vodítko využít strategii jednotného trhu, nikoli rozdílné zájmy jednotlivých zemí.
Je také důležité, jak říká komisař, abychom se zaměřili na snížení administrativního zatížení, odstranění daňových překážek a zlepšení podnikatelského prostředí, zejména pro malé a střední podniky, a současně vytvořili systém odolný proti podvodům.
Daně jsou však především vnitrostátní záležitostí a tam je národní sebeurčení důležité. Zároveň je důležité uvědomit si, že dobře fungující vnitřní trh pravděpodobně vyžaduje širší a těsnější spolupráci v otázkách zdanění, než máme dnes. Proto doufám, že Komise - a komisař - budou mít odvahu zabývat se těmito otázkami ve svých chystaných návrzích a že výchozím bodem těchto návrhů skutečně bude dobře fungující vnitřní trh, a to i přes odpor ze strany jednotlivých států. Těžké otázky v těžkých dobách vyžadují podrobnou analýzu.
Jaroslav Paška
(SK) Pane předsedající, v předloženém návrhu Komise navrhuje uplatnit minimální základní sazbu DPH ve výši 15 % dalších 5 let až do roku 2015. I když rozumím argumentům Komise, že touto směrnicí chce zajistit podnikům právní jistotu, domnívám se, že na analýze daně z přidané hodnoty je třeba velmi intenzivně zapracovat. Důvod vidím v tom, že mnohé podniky a mnohé případy daňových úniků při přeshraničním obchodu ukazují, že systém daně z přidané hodnoty je v Evropě velmi špatně organizovaný.
Není to jen problém samotné sazby, je to problém pravidel, které se uplatňují na vnitřním trhu a v mezistátním obchodě, který umožňuje tyto podvody v mnoha případech celkem legitimně provádět. Takže, chtěl bych podpořit svým vystoupením, a myslím, že je to i v zájmu našich ekonomů a podnikatelů, aby celý systém daně z přidané hodnoty byl přezkoumán. Termín do roku 2013 považuji vcelku za reálný a měli bychom prostě posunout tento problém nikoli na řešení sazeb, nýbrž na řešení pravidel.
Andrew Henry William Brons
Pane předsedající, daně jsou přinejlepším nutné zlo a měly by vždy odrážet výdajové potřeby. Daňová sazba, která je nastavena dříve, než je rozhodnuto o výdajových potřebách, je receptem, jak si brát od lidí peníze a pak se rozhodovat, za co je utratit. Je to recept na rozhazovačnost.
Harmonizace sazeb DPH na společný základ a společná snížená sazba, což byl návrh Komise z roku 1993, by členským státům sebrala ještě více pravomocí. Vybírání daní je jednou z určujících charakteristik svrchovaného státu. Bude to však další krok k tomu, aby se Evropská unie stala svrchovaným státem, a členské státy jednoduše budou její bezmocné přívěsky. Boj s podvody a zmírnění zatížení malých a středních podniků mají zmást stopy. Harmonizace DPH znamená soustředění a upevnění moci Evropské unie.
Elena Băsescu
(RO) Pane předsedající, cílem nové strategie DPH musí být snížení administrativního zatížení, odstranění daňových překážek a zlepšení podnikatelského prostředí, zejména malých a středních podniků. Z hlediska rozvinutosti vnitřního trhu panuje znatelná nerovnováha. Z tohoto důvodu byly evropské podniky znevýhodněny. Kromě toho systém DPH, tak jak je aktuálně navržen a jak ho provádějí členské státy, má slabiny, kterých podvodníci využívají ve svůj prospěch.
Chtěla bych vyzvat Komisi, aby předložila výsledky svých analýz. Bude muset také zprostředkovat konzultace o nové strategii DPH se všemi zúčastněnými subjekty. V tomto směru bude třeba zabývat se společnými aspekty, jako jsou snížené sazby DPH, vyjmutí ze systému, možnost stanovit maximální sazbu a v neposlední řadě místo zdanění zásob uvnitř EU.
Algirdas Šemeta
člen Komise. - Pane předsedající, chci vám poděkovat za připomínky a názory, které zazněly v průběhu rozpravy. Jsem rád, že Evropský parlament a Komise sdílejí názor, že současný systém DPH je třeba přehodnotit.
Jak jsem naznačil ve svém úvodním vystoupení, vítám ducha, ve kterém se nesou pozměňovací návrhy týkající se budoucnosti DPH. Komise se nicméně domnívá, že tento technický návrh se týká pouze opakovaného rozšiřování minimální výše základní sazby DPH.
Výsledek konzultací o nové strategii DPH je uváděn pouze na ospravedlnění toho, proč je předčasné stanovit trvalou výši základní sazby. Není tedy třeba odkazovat na cíle a rámec nové strategie DPH v této souvislosti v této fázi.
Rovněž opakuji, že Komise se dnes nemůže zavázat k termínu předložení budoucího legislativního návrhu o sazbách. Budeme muset nejprve vést diskusi o budoucnosti DPH, která poskytne jasnou představu o prioritách Komise. Výsledkem této konzultace se bude Komise řídit při plánování budoucího legislativního návrhu.
Dokončujeme práce na zelené knize a v následujících týdnech předložíme skutečné otázky k diskusi pro všechny zúčastněné, tedy pro širokou veřejnost, poslance Evropského parlamentu, zainteresované subjekty a členské státy. Otázky, které budou vzneseny, se jasně vztahují k tématům naneseným v průběhu dnešní rozpravy.
Těším se na plodné debaty v příštích měsících, které Komisi umožní vypracovat mnohem lepší strategii pro DPH v budoucnu.
David Casa
Pane předsedající, ano, jsem opravdu rád, že komisař vyrozuměl, že požadujeme bez prodlení vypracovat zelenou knihu, aby se rozproudila důkladnější rozprava o návrzích Komise. Jak zde již uvedli moji kolegové, musíme se rychle zbavit systému všech druhů podvodů a ze všech sil pomoci podnikatelskému sektoru odstranit překážky, které stávající systém vytváří. Chceme vidět také účinnější vnitřní trh.
Dnes jsme nediskutovali o tom, jaká řešení jsou zapotřebí. Od Komise požadujeme, aby neprodleně přišla s návrhy, a pomohla tak podnítit řádnou diskusi o novém systému, což nám umožní co možná nejdříve zlepšit to, co v současné době máme. Chápu, že cílem této zprávy je ve skutečnosti prodloužení lhůty. Rád bych nicméně upozornil Komisi, že dychtivě očekáváme, že nám co nejdříve předloží návrhy, neboť to nám umožní podělit se naopak o naše vlastní představy a v konečném důsledku zajistit spravedlivější systém pro každého.
Předsedající
Rozprava je ukončena.
Hlasování se bude konat zítra v 11:30.
Písemná prohlášení (článek 149)
Franz Obermayr
Pro většinu členských států a třetích zemí s mezinárodně propojenými trhy je DPH (neboli daň z prodeje) jedním z hlavních zdrojů financování státu. Daň z prodeje je proto přinejmenším stejně tak důležitá jako přímé daně. Zachování minimální základní sazby 15 % po dobu příštích 5 let podpoří hospodářskou soutěž na mezinárodním trhu a podnikům poskytne právní jistotu. Pokud jde o snížené sazby DPH v EU, u snížených sazeb DPH na některé druhy služeb, jako jsou například opravy nebo kadeřnické a kosmetické služby, musí Komise také dbát na to, aby nedocházelo k narušení hospodářské soutěže. Tyto formy daňových úlev mají negativní dopad například na rakouské malé podniky, které mohou mít potíže obstát v konkurenci slovenských nebo maďarských poskytovatelů služeb. Řešení této situace je následující: ANO, cíleně dotovat malé a střední podniky, mj. i prostřednictvím daně z prodeje, ALE zároveň zamezit narušení hospodářské soutěže mezi členskými státy.


Analýza možností snížení emisí skleníkových plynů o více než 20 % a vyhodnocení rizika úniku uhlíku (krátké přednesení)
Předsedající
Dalším bodem je zpráva pana kolegy Base Eickhouta za Výbor pro životní prostředí, veřejné zdraví a bezpečnost potravin o analýze možností snížení emisí skleníkových plynů o více než 20 % a vyhodnocení rizika úniku uhlíku.
Bas Eickhout
zpravodaj. - Paní předsedající, podívají-li se poslanci na své e-maily a všechny ty požadavky lobbistů a průmyslu a pro a proti klimatu, mohou dojít k závěru, že klima je zcela očividně zpátky na politickém pořadu jednání.
To je velice dobře, protože z vědeckého pořadu jednání nikdy nezmizelo. Podíváme-li se na to, jak se věda mezitím vyvíjela, argumenty pro důraznější klimatickou politiku jsou den ode dne silnější. Na politickém poli to však po Kodani a Cancúnu poněkud utichlo. Nyní je klima zjevně zpátky na politickém pořadu jednání.
To je dobře. Je ovšem velmi důležité, že se diskuze mezitím proměnila. Už dávno nejde jen o spor ohledně klimatu. Ve stále větší a větší míře jde o spor hospodářský, o ekonomickou diskuzi. Podíváme-li se na nová průmyslová odvětví spoléhající na klimatickou politiku, vidíme, že žádají, aby byla politika ambicióznější. Nebo se podívejme na naši závislost na ropě a na situaci v severní Africe: diskuze o závislosti na ropě je čím dál tím důležitější pro hospodářské postavení EU.
Podívejme se však také na všechny ty dopisy od průmyslu, které skutečně lobují za navýšení na 30 %, protože je to v jejich zájmu; zvětšíme-li své klimatické ambice, přinese jim to větší zisky. To v debatě o klimatické politice velice jasně ukazuje na zásadní posun. To je velmi důležité. Nejde o ekonomiku versus ekologii; jde o ekonomiku a ekologii zároveň. To je klíčové.
Co tedy zpráva obsahuje? Vyzýváme samozřejmě Komisi, aby předložila návrh na dosažení domácího 25% omezení skleníkových plynů. To je velmi důležité, protože tímto způsobem můžeme zmenšit svoji závislost na ropě, můžeme tak dosáhnout vedlejších přínosů v oblasti zdraví a také skutečně využít potenciál úspor energie. Úspory energie jsou tedy rovněž klíčovou součástí zprávy, protože splníme-li své cíle úsporného hospodaření s energií, jsme již na cestě k domácímu 25% omezení v EU.
Ve zprávě vyzýváme k 30 % celkově, čili 25 % interně, ale 30 % celkem. Na trhu existuje řada kompenzací, máme-li tedy domácí 25% omezení, diskutujeme rovněž o 30 % celkem. Tím se částečně omezuje úloha kompenzací, která je také součástí debaty; i to je obsaženo ve zprávě.
Diskutuje se také o úpravě systému obchodování s emisemi. Dovolte mi to říci jasně. Zvýšíme-li prostřednictvím úspor energie klimatické ambice a učiníme-li kroky pouze v souvislosti s úsporami energie, cena uhlíku klesne; studie odhadují, že z 15 EUR za tunu uhlíku na 0. Musíme tedy změnit systém obchodování s emisemi, abychom zajistili dobrou cenu a vytvořili pobídky k přechodu na zelené technologie.
Pro ekonomiku budoucnosti, zelenou ekonomiku, bude zítřejší hlasování klíčové. Naléhavě žádám Komisi, aby se podrobně zabývala požadavkem, který zítra učiníme jako Parlament, a předložila legislativní návrh. Rada je činná, Parlament zítra zaujme své stanovisko a potom bude na Komisi, aby předložila návrh. Diskutujeme-li o legislativním návrhu, víme, že v Radě už nikdy žádná země nebude návrh vetovat.
Jak zítra uvidíme, budeme mít v Parlamentu většinu, stejně jako většinu v Radě, abychom mohli skutečně zvětšit své klimatické ambice a abychom zajistili, že skutečnou ekonomikou zítřka bude ekonomika zelená.
Jo Leinen
(DE) Paní předsedající, pane Oettingere, dámy a pánové, skupina Progresivní aliance socialistů a demokratů v Evropském parlamentu podporuje zprávu pana Eickhouta, protože interně i externě vysílá důrazný vzkaz o tom, že boj s klimatickými změnami nehodláme vzdát. Jde o vnitřní signál toho, že bereme vážně slib daný v klimatickém balíku z roku 2008 zvýšit podíl obnovitelné energie o 20% a docílit energetických úspor ve výši 20 %. Pane Oettingere, dnes jste nám představil návrh a my před sebou máme ještě mnoho práce. Obě tato opatření společně povedou k 25% snížení emisí CO2 v rámci EU. Kdo by mohl být proti? To není možné, protože jde o balík právních předpisů, který jsme schválili. Máme navíc odpovědnost vůči zbytku světa. Musíme rovněž dosáhnout 5% úrovně mechanismů čistého rozvoje (CDM). To je celkem 30 %. Doufám, že nedojde k rozmělnění tohoto cíle. Pozměňovací návrh k bodu č. 3 by celou zprávu zničil. Jestliže bude tento pozměňovací návrh schválen, budeme zítra hlasovat proti přijetí zprávy. Doufám, že se tak nestane, neboť potřebujeme vyslat důrazný signál.
Jacek Olgierd Kurski
(PL) Paní předsedající, mám dojem, že máme v Evropě co do činění s novým druhem šílenství a novým sekulárním náboženstvím. Neexistují žádné vědecké důkazy pro to, že by lidé hráli ve zvyšování emisí CO2 v atmosféře rozhodující roli. Klima ovlivňují cykly trvající několik století. Odborné stanovisko k tomuto tématu vydal například profesor Jaworowski, vynikající polský badatel v oblasti klimatu.
Proč se Grónsko jmenuje tak, jak se jmenuje, přestože je dnes zcela zamrzlé? Odpověď zní, že kdysi šlo o zelený ostrov, ale podnebí se změnilo, nezávisle na lidské činnosti. Proto se musíme postavit proti tomuto novému sekulárnímu náboženství a šílenství, vznášejícímu pochybnosti o tom, zda mělo vůbec nějaký smysl, aby se země jako Polsko připojovaly k Evropské unii, neboť budou nuceny vynaložit mnohem více peněz na snižování emisí CO2, než kolik doposud získaly z fondů politiky soudržnosti. Je-li 20% snížení emisí CO2 nesmyslné, pak je snížení o 30 % ještě nesmyslnější. Budu tedy hlasovat proti.
Paul Rübig
(DE) Paní předsedající, jsem přesvědčen, že Fukušima změnila svět, i pokud jde o emise CO2. Jde zkrátka o to, abychom si zajistili spolehlivé dodávky energie. Jadernou energii budeme muset nahradit plynem a uhlím. Spalování plynu a uhlí samozřejmě povede k emisím CO2. Proto je naše stávající 20% úroveň velmi vysoká. Měli bychom být rádi, že máme rezervu v podobě energetické účinnosti, protože ta nám umožní podporovat nové druhy výroby potřebné k nahrazení jaderné energie. Plyn a uhlí budou při nahrazování jaderné energie hrát významnou úlohu. Jsem přesvědčen, že odbory a zaměstnavatelé mají vážné obavy, že politika CO2 povede k přesouvání pracovních míst pryč z Evropy a že Evropu opustí i celý surovinový průmysl, ať už se týká oceli, hliníku či papíru, jestliže zavedeme příliš přísná nařízení. Rád bych všechny varoval, že v této oblasti kráčíme kupředu příliš rychle. Naše politika musí být životaschopná a realistická.
Jaroslav Paška
- (SK) Paní předsedající, ve svém vystoupení bych chtěl upozornit na stanovisko Výboru pro průmysl, výzkum a energetiku, který v bodě 3 poukazuje na skutečnost, že současná ustanovení politiky Evropské komise v oblasti změny klimatu vedou k přesouvání výroby z Evropy, a obávám se, že nadcházející zvýšení cen emisí oxidu uhličitého by tuto tendenci mohlo ještě více zvýraznit.
Současně upozorňuje na to, že aktuální snížení produkce emisí v Evropě nelze interpretovat jako signál, že Evropská unie je na cestě k dosažení cíle snížení emisí. Je třeba to hodnotit spíše jako důsledek omezení průmyslové produkce a přesouvání výroby z Evropy, což vede k růstu nezaměstnanosti v Evropě. Proto jsem přesvědčen, že cesta ke snížení emisí skleníkových plynů vede skrz důslednější prosazování inovací nových zelených technologií, abychom nezbytnost ochrany ovzduší neřešili pouze administrativními a finančními nástroji, ale raději podporou výzkumu a uplatnění nových technologií do reálného života.
Maria Da Graça Carvalho
(PT) Paní předsedající, evropská energetická a klimatická strategie v sobě musí spojovat hospodářskou konkurenceschopnost s energetickou bezpečností a ekologickými zájmy. Navýšení cílové úrovně omezení emisí skleníkových plynů o 20 % musí s těmito cíli zůstat v souladu. Souhlasím se zvýšením úsilí z 20 % na 25 %, kde oněch 5 % odpovídá zvýšení energetické účinnosti.
Zásadní však je nalézt takové řešení, které zachová konkurenceschopnost evropského průmyslu. V této souvislosti vítám skutečnost, že v Parlamentu vůbec poprvé došlo k široké shodě ohledně začlenění odvětvového přístupu. Tento přístup umožní skloubení cíle snížení emisí skleníkových plynů pro konkrétní zemi s celostním, globálním přístupem ke všem průmyslovým odvětvím, čímž se zabrání úniku uhlíku.
Zbigniew Ziobro
(PL) Paní předsedající, veřejnost od nás politiků očekává, že se ve všech svých aktivitách budeme chovat pragmaticky, racionálně a efektivně. Daňoví poplatníci nám odpustí mnoho věcí, ale ne utrácení jejich peněz a neposkytnutí žádných výsledků. Když diskutujeme o globálním oteplování, měli bychom k němu přistupovat jako k racionálnímu projektu. Ponechme v tuto chvíli stranou otázky ohledně opodstatněnosti této teorie a podobně, které tvoří základ politických diskuzí na toto téma. Uvědomujeme si, že ve vědě se vedou spory, nechceme je ale na tomto místě vyřešit.
Rád bych nicméně zdůraznil skutečnost, že typickou vlastností skleníkových plynů je to, že neznají hranice. I kdyby Evropa přijala pro emise skleníkových plynů ty nejpřísnější možné limity, výsledek se nezmění, nepřijmou-li tytéž limity Čína, Indie a další rozvojové země. Kromě toho, že omezení výroby zasáhne kapsy evropských daňových poplatníků, také vzroste nezaměstnanost a pracovní místa se přesunou za hranice Evropské unie.
S ohledem na výše uvedené bychom tedy měli jednat racionálně, máme-li v této záležitosti jednat vůbec nějak, aby se jednalo o globální proces, protože jen tehdy můžeme dosáhnout efektivity. Pokud je pravda, že měsíční objem emisí skleníkových plynů v Číně odpovídá ročnímu snížení o 20% v Evropě, o mnohém to vypovídá.
Elena Băsescu
(RO) Paní předsedající, na začátek bych chtěla panu Eickhoutovi poblahopřát k vytvoření této zprávy.
Snížení emisí skleníkových plynů v Evropě považuji na základě závěrů cancúnského summitu za životně důležité. To znamená, že EU si musí uchovat svoji roli celosvětové jedničky v oblasti ochrany životního prostředí. Proto je třeba reformovat provádění zelené politiky. Měla bych zdůraznit, jak je důležité přezkoumat mechanismy sledování emisí a jak je zapotřebí zohlednit je v celkovém rozpočtu.
Bylo by rovněž užitečné zlepšit stávající evropské schéma obchodování s emisemi. S ohledem na to bylo vydáno doporučení rozšířit rozsah uplatnění tohoto systému na nástroje mimo průmyslový sektor.
Musím podtrhnout dopad evropské ekologické politiky na dlouhodobé investice v podobě zelených technologií.
Günther Oettinger
člen Komise. - (DE) Paní předsedající, vážení poslanci, paní Hedegaardová si přála, abych vás od ní pozdravoval. Tento večer má nevyhnutelné povinnosti a poprosila mě, abych jejím jménem a jménem Komise učinil několik důležitých poznámek.
Rád bych poděkoval Parlamentu, všem jeho poslancům a panu zpravodaji za tuto významnou a rozsáhlou zprávu.
Cíli omezit globální oteplování na 2°C přikládáme velkou důležitost. Z tohoto důvodu jsme stanovili krátkodobé a střednědobé cíle do roku 2020 a dlouhodobou strategii do roku 2050. Je zřejmé, že musíme rovněž provést analýzu přechodného období mezi lety 2020 a 2050 a definovat další prozatímní cíle.
V loňském roce si EU stanovila za cíl 20% snížení během nadcházejících devíti let. K tomu došlo téměř před rokem v Parlamentu a předtím v Komisi a v Radě. Samozřejmě, že ve světle technických možností, hospodářských důsledků a finančních změn existují argumenty ve prospěch vyšších cílů. Cíl 20 % jsme nicméně stanovili před pouhým rokem. Nedomnívám se, že by se informace, z kterých jsme vycházeli, od té doby změnily. Řekli jsme, že Evropa sníží emise o 30 %, budou-li ostatní významné světové regiony připraveny uzavřít závazné dohody, neboť klima je globální záležitostí. Jsme přesvědčeni, že stále existují příležitosti pro zavedení závazných nebo částečných dohod. Proto jde o 20 %, budeme-li sami, a 30 %, jestliže získáme partnery, jinými slovy USA nebo Čínu. Jsem přesvědčen, že se jedná o vážně míněnou, dalekosáhlou a spravedlivou nabídku.
Během loňského roku Komise projednala a přijala sdělení upozorňující na možnosti snížení emisí skleníkových plynů o více než 20 % v souladu s uvedenými závěry, jinými slovy, snížení o 30 %. Zároveň se zabývá otázkou, zda je tento cíl technicky a ekonomicky proveditelný a zda bude mít dopad na náklady, ačkoli předpokládáme, že náklady budou nižší, než naznačovaly předchozí odhady. Jsme přesvědčeni, že přednost by v tuto chvíli měla dostat zásada spolehlivého plánování. To znamená, že ekonomika i občané budou mít jistotu, že mohou plánovat na základě cílů přijatých v loňském roce demokratickou většinou, čili 20 %, budeme-li sami, a 30 %, pokud budou ostatní partneři připraveni uzavírat závazné dohody.
S využitím určitého druhu automatického mechanismu se ukázalo, že připočte-li se k 20% snížení emisí CO2 energetická účinnost, automaticky se umožní 25% snížení. Rád bych vám však zároveň připomněl, že na základě týchž informací Parlament již několik let diskutuje o cílech 20-20-20. Zmínka o 20 % automaticky proměněných v 25 % se neobjevila pouze proto, že byla přijata později a nyní se jí zabývá Komise. Na tom by nebylo nic objevného. V projevech z let 2007 či 2009 se na to nikdy neodkazovalo. Jedná se o novou myšlenku, otevřenou diskuzi. S automatickým mechanismem však nesouhlasím. Kdybychom v Komisi a v Evropské unii brali energetickou účinnost vážněji již dříve, otázka automatického mechanismu by pravděpodobně nevyvstala.
Dále je zde otázka smíření zájmů hospodářství a životního prostředí. Jsem přesvědčen, že inovace, zejména v oblasti životního prostředí, nabízí významné příležitosti pro inženýry a techniky, aby různými způsoby přidali hodnotu a přispěli tak k vytváření pracovních míst. Musíme usilovat o to, abychom zajistili, že tato nová pracovní místa v oblasti energie a klimatu vzniknou v Evropě. Na druhou stranu musíme zajistit, že nepřijdeme o žádná zásadní pracovní místa. Co tím mám na mysli? Mám tím na mysli to, že svět by neměl vyrábět víc hliníku a oceli, než potřebuje. Avšak množství oceli, hliníku a mědi potřebné v Evropě a ve zbytku světa by mělo být v rámci možností vyráběno zde v Evropě, přinejmenším pokud se zde vyrábí v současnosti. Je přijatelné přesunout výrobu oceli, hliníku a mědi nebo se jí vyhnout tam, kde je to možné. Avšak množství oceli, hliníku a mědi potřebné v Evropě a ve zbytku světa by mělo být v rámci možností vyráběno zde v Evropě, v konkurenci s jinými oblastmi. Záměrně přesouvat výrobu nepokládáme za správné.
Chceme-li tedy smířit tyto zájmy, musíme v budoucnu zvážit, zda jsou vyšší cíle snížení emisí CO2 uskutečnitelné, zda přispějí k zachování pracovních míst ve "starých průmyslových odvětvích" a zda můžeme zabránit přesouvání těchto pracovních míst jinam. Jedna věc je jasná. Dal bych přednost tomu, aby ocelářský průmysl a výroba oceli zůstaly v Evropě při 20% snížení emisí CO2, než aby se přesunuly do Brazílie, Malajsie či Ameriky, kde by úrovně emisí CO2 byly 100%. Tím bychom své peníze investovali do špatného řešení. Je lepší snížit emise o 20 % a zachovat pracovní místa, přidanou hodnotu a daňové výnosy, než o pracovní místa přijít, mít v Evropě čisté svědomí a v Americe a Asii 100% emise a pracovní místa a daňové výnosy v těchto oblastech. Jedná se o velice pragmatický přístup, který nicméně zohledňuje životní prostředí i ekonomiku. Vyzýváte Komisi, aby v jednotlivých oblastech předložila rozsáhlejší návrhy. Vaše požadavky rádi splníme. Spoléháme na skutečnost, že ostatní vlády na celém světě dosáhnou pokroku na dalších celosvětových konferencích, stejně jako na pokrok po volbách v USA na konci letošního podzimu.
Na závěr bych chtěl Parlament povzbudit k tomu, aby nás nadále podporoval svými odbornými příspěvky a kladl na nás přiměřené požadavky. Jsme přesvědčeni, že Evropská unie zůstává na správné cestě, a prostřednictvím kontrol a transparentnosti chceme zajistit dosažení cíle 20 % a aby se v Evropě nic nepokazí. Na podzim vám předložíme své nápady ohledně revize systému obchodování s emisemi (ETS). Jak jsme dnes slíbili v návrhu týkajícím se energetické účinnosti, předložíme zprávu o tom, zda zvýšení účinnosti povede na trhu s CO2 k významným změnám. V případě nutnosti budeme muset zjistit, zda se objeví nedostatek, abychom zajistili, že obchodování s emisemi zůstane účinným nástrojem pro snížení emisí CO2 v rámci tržní ekonomiky.
Předsedající
Rozprava je ukončena.
Hlasování se bude konat ve čtvrtek 23. června 2011.
Písemná prohlášení (článek 149 jednacího řádu)
Sergio Berlato
Využívám této příležitosti, abych vyjádřil svůj nesouhlas s jednostranným zvýšením evropského cíle snížení emisí skleníkových plynů do roku 2020 o více než 20 %, vzhledem k absenci celosvětové klimatické dohody zahrnující všechny hlavní znečišťovatele. Nemělo by se zapomínat na to, že Evropská unie je ve skutečnosti jedinou oblastí na světě, která přijala právně závazné cíle na snížení emisí. Bezprostředním následkem je, že evropský průmysl ohrožuje silná konkurence světových soupeřů, jež tytéž závazky neomezují. Domnívám se tedy, že prioritou Unie by mělo být nejprve splnit již tak značně ambiciózní cíle 20-20-20, stanovené v klimaticko-energetickém balíčku. Jedině tak můžeme v Unii definovat takovou ekologickou politiku, která evropským podnikům umožní zachovat si konkurenceschopnost na celosvětové úrovni, což přispěje k udržení hospodářského růstu a vzniku pracovních míst. Na závěr chci říci, že sdílím obavy vyjádřené zástupci italského průmyslu, že průmysl se v tuto chvíli nenachází v postavení, kdy by se mohl zavazovat k ambicióznějším cílům, než jsou ty již stanovené Evropskou radou a potvrzené Komisí ve směrnici o obchodu s emisemi.
Elisabetta Gardini
Plán Komise na přechod k nízkouhlíkové ekonomice do roku 2050 naznačuje, že dosažení cíle 20% energetické účinnosti automaticky povede k 25% snížení emisí, a to bez jakýchkoli změn stávajícího legislativního rámce. Bez mezinárodní dohody by jednostranné zvýšení cíle snížení emisí mohlo ohrozit konkurenceschopnost našeho průmyslu, stejně jako růst a zaměstnanost v Evropské unii. Měli bychom jít raději cestou energetických úspor a obnovitelné energie. V tomto ohledu podporuji pana komisaře Oettingera v novém návrhu týkajícím se energetické účinnosti, který by zajisté přinesl úspory jednotlivcům i podnikům, neboť by jim pomohl spravovat vlastní spotřebu. V diskuzích o budoucí klimatické politice EU dále nesmíme opomíjet nový evropský a mezinárodní energetický scénář, který vznikl po povstáních v severní Africe a jaderné krizi. Tyto faktory budou mít ve střednědobém horizontu výrazný dopad na ceny energií a my budeme muset zhodnotit jejich odezvu ve stávající evropské ekologické strategii. Postačí říci, že odstoupení od jaderné energie donutí Německo využívat více fosilních paliv, čímž zvýší svou úroveň emisí skleníkových plynů. Svoji ekologickou politiku tedy musíme přeorientovat tak, abychom dosáhli tolik potřebného sblížení s naší energetickou politikou a tradiční odvětvové přístupy nechali za sebou.
Adam Gierek
Ekonomiky určitých členských států EU včetně mé vlasti, Polska, už nyní trpí nepříznivými dopady svévolně vynuceného klimaticko-energetického balíčku, použitého jako nástroj k prosazení politického cíle 20-20-20. Tento politický cíl je ovšem často i špatně vykládán: lidé hovoří o 20% snížení spotřeby energie, zatímco skutečným cílem je 20% zvýšení energetické účinnosti, což není totéž. Termín "účinnost" se často v dokumentech EU používá nesprávně, a to kvůli špatnému pochopení termínu "energetická účinnost" a metod jejího hodnocení, neboli jinými slovy, zda mluvíme o celostátní hrubé účinnosti či účinnosti na obyvatele, nebo o účinnosti přeměny, například přeměny primární energie na užitečnou práci. Důraz na zvyšování účinnosti namísto snižování spotřeby povede k upřednostňování technologických inovací, což pro nás bude znamenat výhodu. Takové inovace mají největší potenciál ke snižování emisí, a to dokonce i o víc než cílových 20 %.
Členské státy by měly mít právo vlastní volby, pokud jde o metody a časové plány snižování emisí, zejména prostřednictvím zvyšování účinnosti. V případě Polska to souvisí především s nesmírným potenciálem, který představuje za prvé celkové zlepšení nových i starých budov z hlediska tepelné účinnosti a za druhé rozsáhlé nahrazování starých tepelných elektráren v obytných budovách moderními tepelnými elektrárnami. Klimaticko-energetický balíček je třeba revidovat, abychom zajistili, že se členské státy lépe přizpůsobí snižování emisí.
Jolanta Emilia Hibner
Změny klimatu představují pro mezinárodní společenství vážný problém. Předložené výsledky ukazují, že klimatická politika Evropy je účinná. Nebylo by správné, aby si EU určovala nové jednostranné cíle, vzhledem ke skutečnosti, že na celosvětové úrovni žádná opatření obsahující nezávazné cíle snižování neexistují. Polsko je znepokojeno návrhem pana zpravodaje Eickhouta, který se věnuje řadě záležitostí, jež by mohly představovat ohrožení evropského hospodářství. Co se změn klimatu týče, prosazení dalšího snížení emisí místo 20 % o 30 % by mohlo napáchat značné škody. Budou-li výrobní náklady v Evropě příliš vysoké, celosvětový objem emisí vzroste, a to kvůli zvýšenému dovozu produktů ze zemí s nízkou účinností z hlediska emisí.
Evropský průmysl ukázal, že se můžeme spoléhat na jeho odhodlání hledat inovativní řešení, která by v boji proti změnám klimatu pomohla. Průlomové úspěchy jsou možné pouze na základě dobře plánovaných dlouhodobých investic.
Vzhledem k velmi vysoké úrovni spotřeby uhlí v polském energetickém sektoru bude polský průmysl v roce 2013 nucen kvůli systému obchodování s emisemi nést podstatně větší náklady než jeho evropští konkurenti. To by mohlo způsobit nesmírné problémy, pokud jde o dosažení původního cíle snížení zároveň se zachováním finanční likvidity. Kvůli zvýšení cílové úrovně o dalších 5 nebo 10 % by se mohla řada polských společností zhroutit, což nesmíme dopustit.
Ian Hudghton
písemně. - Když má vlast Skotsko v roce 2009 schválila zákon o změně klimatu, vyzývala ke 42% snížení emisí do roku 2020. Tyto cíle jsou ambiciózní, považujeme je však za zásadní součást našeho úsilí v boji proti změnám klimatu. Můj kolega, pan Eickhout, upozornil na četné výhody toho, aby byly cíle EU ambicióznější; evropští občané by jakékoli snahy v rámci tohoto Parlamentu o zmenšení našich ambicí odmítli.
Jaromír Kohlíček
Zpráva je ve své původní podobě odrazem velkého laického nadšení a poněkud nereálné snahy odtrhnout od sebe realitu dnešního zásobování elektrickou energií a soubor zbožných přání. Pravděpodobně všichni občané EU zatleskají smělým plánům na 80 a 95% snížení emisí do roku 2050. Takto obecně pojatý plán ovšem při bližším zkoumání musíme podložit naprosto reálnými možnostmi současných zdrojů energie. Není možné ze dne na den zlikvidovat využití uhlí a zemního plynu. Mimochodem využití zemního plynu se v posledních letech v zemích EU výrazně rozšiřuje. V souvislosti s hysterií, která se rozpoutala po zemětřesení v Japonsku a problémech reaktorů elektrárny Fukušima, se občané některých zemí EU rozhodli odstoupit v relativně krátkých termínech od jaderné energie. Takto obecně ještě nevidíme žádný problém. V konkrétním detailu zjistíme, že EU nedisponuje přenosovými linkami, které by mohly ve směru sever-jih a východ-západ zajistit přenos dostatečného objemu elektrické energie. Vítr, jak je známo, totiž nefouká stále ani v severním Německu a solární články - v současné době s účinností cca 11 % - přeměňují v elektrický proud pouze tu sluneční energii, která na ně dopadne. Výkon solárních elektráren tedy výrazně kolísá v průběhu dne i v průběhu roku. Závěry zprávy GUE/NGL podporuje, detailní analýza plánů musí nutně následovat.
Eija-Riitta Korhola
Pro evropskou klimatickou a energetickou politiku je charakteristická přehršel iracionálních řešení. Vytvořila obchodování s emisemi, které uměle zvyšuje ceny elektřiny a tlačí nahoru náklady, a to téměř bez jakéhokoli přínosu pro klima nebo životní prostředí. Zřidila větrné elektrárny tam, kde nefouká vítr. Kvůli výkupním cenám je výnosné to, co výnosné ve skutečnosti nikdy být nemělo. Příjem se přerozděluje z průmyslu do společností vyrábějících elektřinu pro burzy. Cíle obnovitelné energie byly zasazeny do tak nereálného časového rámce, že to ohrožuje udržitelné lesnictví. Teď, když se celosvětová ekonomika nachází v krizi a hraje se o důvěryhodnost eura, si něco takového už nemůžeme dovolit. Ve světle toho všeho nedokážu pochopit horlivou snahu Parlamentu zvýšit naše jednostranné cíle snížení emisí, jejichž celkový ekologický přínos bude minimální v porovnání se zátěží, kterou to bude znamenat pro náš průmysl a pracovní místa. Jelikož Německo oznámilo, že hodlá opustit jadernou energii, je zřejmé, že EU své cíle snížení emisí kvůli nárůstu využívání fosilní energie nesplní. Místo toho stoupne jak cena emisních povolenek, tak elektřiny. Zaplatí za to zaměstnavatelé a zaměstnanci, zatímco emise za našimi hranicemi dále porostou. Přišel čas pro zdravý rozum. Je jasné, že nedokážeme získat celosvětovou podporu pro závazné snížení emisí, a proto je třeba klást důraz na technická řešení a problém vnímat v různých souvislostech: potřebujeme jinou strategii řízení toho, co klima ovlivňuje. Krátkodobými příčinami jsou aerosoly, saze, metan a ozón v atmosféře: fungují odlišně od těch dlouhodobých, jako je oxid uhličitý, uhlovodíky či oxidy dusíku. Budeme-li si soustředit pouze na jednu z nich, oxid uhličitý, odhalí to naši neznalost složitosti celého problému.
Bogdan Kazimierz Marcinkiewicz
V předvečer hlasování o zprávě o snížení emisí skleníkových plynů do roku 2020 o 30 % místo 20 % bych rád vyjádřil své znepokojení nad jejími závěry, které zacházejí příliš daleko. Všeobecně vzato souhlasíme s uskutečňováním již stanovených cílů 20-20-20, avšak rozpětí a náklady kroků souvisejících s možným přijetím cíle 30% snížení emisí skleníkových plynů by byly obrovské. Investoři, kteří již nyní nesou náklady na udržení schopnosti konkurovat ze třetích zemí, v nichž jsou ekologické předpisy méně přísné než v Evropě, nyní stojí před dilematem, zda zůstat v Evropě nebo zda by měli své společnosti přesunout.
Jednostranné zvýšení cílů není účinným způsobem, jak zabránit změnám klimatu. Navrhovaný scénář 30% snížení bude mít nesmírný dopad na odvětví zapojená do systému obchodování s emisemi a přinutí je posílit opatření v mnohem větší míře než ta odvětví, která se na tomto schématu nepodílí.
Bogusław Sonik
Opatření za účelem dalšího zvýšení cílové úrovně omezení emisí jsou zhoubná pro evropský průmysl jako celek. Tlak, který na průmysl vyvíjí klimatická politika, bude znamenat přesouvání do třetích zemí, jejichž politika v této oblasti projevuje více zdravého rozumu. V celosvětovém měřítku to nepovede ke snížení emisí plynů se škodlivým vlivem na klima. Fenomén "úniku uhlíku", neboli přesouvání průmyslu za hranice EU, není mýtem, ale skutečnou hrozbou pro evropský hospodářský růst a zaměstnanost.
Podle zprávy Světové banky bude provádění evropského klimaticko-energetického balíčku pro polské hospodářství až do roku 2020 znamenat každoroční ztrátu 1,4 % HDP a pro EU jako celek ztrátu 0,55 %. Světová banka rovněž odhaduje, že ceny elektřiny vzrostou v Polsku o přibližně 26,2 % a v EU o 12,6 %. Pro polský a středoevropský průmysl je těžké se smířit už s předchozím cílem 20% snížení emisí CO2, a to kvůli vysokému podílu uhlí využívaného v tamním energetickém průmyslu. Tuto výzvu jsme však přijali a připravili se plnit své povinnosti.
Polsko si nemůže dovolit zvýšit cílovou úroveň snížení emisí oxidu uhličitého na 30 %. Jedním z řešení by mohl být vstup členských států do klubu snižování emisí CO2 na dobrovolné bázi. Vyzývám k tomu, aby při zítřejším hlasování převážil zdravý rozum nad hospodářsky nepodloženými ambicemi snižování emisí CO2.
Csaba Sándor Tabajdi
písemně. - (HU) Evropská unie včetně Maďarska si může své vůdčí postavení v boji proti změnám klimatu udržet jedině prostřednictvím zavádění nových technologických a hospodářských řešení a trvalých inovací. Co se týče zeleného hospodářského růstu, Maďarsko by mohlo být skutečným vítězem. Naše země stále vlastní emisní povolenky v hodnotě několika miliard forintů, které vláda co nejdříve opět nabídne k prodeji. Vzhledem k hojnosti zdrojů můžeme produkovat velké množství surovin pro výrobu bioenergie. Proto považuji za nepochopitelné, že nová maďarská strategie pro venkov nezahrnuje podporu výroby zemědělských surovin za účelem výroby energie. Nadešel nejvyšší čas, aby se maďarská vláda zavázala k většímu využívání obnovitelné energie a podpořila inovativní státní rozvoj. EU, jež je v současnosti zodpovědná za pouhých 12 % celosvětových emisí skleníkových plynů, nemůže změny klimatu zastavit sama. Ve velkých rozvíjejících se zemích, jako je Čína, Brazílie, Indie či Rusko, roste ekologické povědomí a evropským společnostem by se mohly v odvětvích alternativní energie otevřít obrovské trhy. Evropské společnosti však budou na těchto trzích konkurenceschopné pouze tehdy, jestliže je evropské regulační prostředí přiměje k trvalým inovacím a rozvoji. Proto musíme schválit ambiciózní cíle snižování emisí CO2. Díky pozitivní bilanci CO2 v nových členských státech klesly celkové emise evropské sedmadvacítky ve srovnání s rokem 1990 již o 17 %. Proto je zvýšení tohoto cíle na 30 % do roku 2020 velice reálné.