Sjednocený postup vyřizování žádostí o povolení k pobytu a výkonu práce (rozprava)
Předsedající
Dalším bodem je zpráva Véronique Mathieuové za Výbor pro občanské svobody, spravedlnost a vnitřní věci o návrhu směrnice Evropského parlamentu a Rady o sjednoceném postupu vyřizování žádostí státních příslušníků třetích zemí o jediné povolení k pobytu a výkonu práce na území členského státu a o společném souboru práv pro pracovníky z třetích zemí, kteří oprávněně pobývají v členském státě - C6-0470/2007 -.
Véronique Mathieu
Paní předsedající, paní komisařko, dámy a pánové, jak víte, Evropská unie se už deset let snaží vyzbrojit právními nástroji v oblasti ekonomického přistěhovalectví.
Namísto původně globálního přístupu dala Komise nakonec přednost přístupu odvětvovému. Tento návrh směrnice osvětluje potřebu společné politiky v oblasti legální imigrace, a to zejména její ekonomické podoby.
Až doposud jsme vytvářeli právní předpisy pro nedovolené přistěhovalectví, hraniční kontroly, vízovou politiku. Nyní nastal čas pokročit k otázce ekonomické migrace, neboť Evropská unie musí začít čelit výzvám, které jsou společné všem členským státům; výzvám, vyžadujícím společné řešení na evropské úrovni.
Těmito výzvami jsou demografický pokles a stárnutí evropského obyvatelstva. Skutečnost je taková, že kvůli těmto dvěma problémům, které postihují celou Evropu, ukazují celosvětové prognózy zaměstnanosti, že nás v nadcházejících letech čeká znatelný nedostatek pracovních sil. Musíme tedy na evropské úrovni nalézt takové řešení, abychom vyhověli potřebám pracovního trhu, a ekonomická migrace je jedním z řešení, kterým se musíme zabývat.
Buďme však opatrní a nelžeme sami sobě. Definovat evropský přístup k řízení legálního přistěhovalectví znamená organizovat ho s jasným ohledem na potřeby a hostitelské možnosti každého členského státu. Jak je uvedeno v článcích 1 a 8 tohoto návrhu směrnice, v pravomoci jednotlivých států nadále zůstává možnost rozhodovat o počtu migrantů, které chtějí na svém území přijmout.
Naše vlády usilují o regulaci ekonomického přistěhovalectví různými způsoby: prostřednictvím bilaterálních dohod, kvót, regulačních opatření. Žádné z těchto opatření se však neukázalo jako skutečně účinné při řízení legální migrace a zároveň při boji proti nedovolenému přistěhovalectví. Spojitost mezi nimi je zřejmá. Spočívá v organizování legálního přistěhovalectví tím nejlepším možným způsobem, a to tak, abychom dokázali skoncovat s nedovoleným přistěhovalectvím. Právě tyto úvahy stály za přijetím tohoto balíčku opatření, který Komise představila již před více než pěti lety.
Co přinese směrnice o jediném povolení do současného právního prostředí v oblasti ekonomické migrace? Narozdíl od směrnice o modrých kartách se tato směrnice netýká kritérií pro přijetí pracovníků z třetích zemí. Jejím cílem je odstranit odlišnosti mezi různými vnitrostátními legislativami týkající se postupů při vyřizování žádostí o povolení k pobytu a výkonu práce, stejně jako práv cizinců legálně pracujících v Evropské unii.
Dosud neexistuje žádný evropský nástroj, který by zahrnoval veškerá práva příslušníků třetích zemí, kteří v Unii legálně pracují a pobývají. Tato směrnice proto odstraní odlišnosti v ochraně těchto pracovníků zajištěním rovnocenného přístupu, jako k pracovníkům z daného státu, a to v řadě oblastí: pracovních podmínek, vzdělávání a odborné přípravy, sociální ochrany, přístupu ke zboží a službám, daňovým úlevám.
Tímto způsobem budou tito lidé ochráněni před vykořisťováním, neboť jim společná základna zaručí výhody bezpečného a ochranného právního postavení. Jde rovněž o způsob, jak bojovat proti nekalé soutěži, která škodí evropským pracovníkům. Rozdíly v míře ochrany by totiž ve skutečnosti nakonec vedly k většímu zaměstnávání špatně kvalifikovaných a málo chráněných pracovních sil, a to na úkor evropských pracovníků.
Tato směrnice dále zjednoduší přijímací řízení v zaměstnání. Ve všech členských státech bude fungovat stejný, harmonizovaný postup, který bude jednodušší, rychlejší a méně zatěžující. Přijetí této směrnice tak přinese značné výhody jednak přistěhovalcům, jednak zaměstnavatelům a státní správě, a ve výsledku umožní lepší řízení legálních migračních toků.
Parlament je v současnosti spoluautorem právních předpisů, což zároveň znamená, že musí projevit zodpovědné chování - idealistický a zastaralý názor - a my musíme ukázat, že jsme dostáli novým povinnostem, které nám ukládá Lisabonská smlouva. Vystupme proto jako spolehliví mluvčí, připravení postavit se důležité výzvě, kterou představuje řízení migračních tlaků na hranicích Evropy. Víme, že kvalitní řízení migračních toků bude všem k prospěchu.
Cecilia Malmström
členka Komise. - Paní předsedající, nejprve bych chtěla poděkovat oběma zpravodajům, paní Mathieuové i panu Cercasovi, oběma výborům, stejně jako belgickému předsednictví, za náročnou práci, kterou odvedli na tomto návrhu.
Jak dobře víte a jak paní zpravodajka uvedla, Komise tuto zprávu předložila již v roce 2007. Naším cílem bylo a stále je zjednodušit používané postupy zavedením jediného povolení k pobytu i výkonu práce a zároveň zajistit práva související se zaměstnáním těm pracovníkům ze třetích zemí, kteří v EU pobývají legálně a jejichž případy nepokrývají zvláštní právní předpisy EU nebo návrhy Komise. Tento návrh se netýká podmínek udělování či odebírání povolení. Určování takových podmínek je v pravomoci členských států, stejně jako rozhodování o počtech přijatých - pokud nějací budou.
Tento návrh je jedním ze základních stavebních kamenů pracovní a migrační politiky Evropské unie. Pokud ji Parlament a Rada přijmou, pak tato směrnice potvrdí, že si Evropská unie váží toho, jak významně pracovníci ze třetích zemí přispívají k našemu hospodářství a naší společnosti. Ukáže také, že jsme připraveni a schopni se dohodnout na právních předpisech týkajících se práce a migrace.
Jedná se o nesmírně komplexní návrh, který se věnuje jak otázce přistěhovalectví, tak otázce sociální práce. Většinu pozměňovacích návrhů, o nichž se v jednotlivých výborech tohoto Parlamentu hlasovalo, může Komise podpořit do té míry, že posilují procesní záruky jednak pro přistěhovalce, jednak pro zaměstnavatele. To souvisí s pozměňovacími návrhy směřujícími k dalšímu zjednodušování postupů při vyřizování žádostí a posilování opatření ohledně rovného zacházení - jedná se například o zásadu přiměřené výše poplatků za vyřízení nebo opatření týkající se rovného zacházení v oblasti daňových výhod.
Na druhou stranu, pozměňovací návrh podmiňující vyplácení získaných důchodů existencí bilaterální dohody je ve srovnání s přístupem navrhovaným Komisí mnohem více omezující.
Těší mě, že zástupci předsednictví i Parlament vyvinuli značné úsilí, aby sblížili svá stanoviska. Belgické předsednictví se pokusilo přiblížit členské státy stanovisku Evropského parlamentu, a zároveň vím, že Parlament bral v úvahu řadu dotazů a požadavků Rady.
Kompromis, jehož se všichni snažíme dosáhnout, musí respektovat určitá kritéria, jako je například cíl chránit migrující pracovníky a zajistit jim řadu sociálně-ekonomických práv souvisejících se zaměstnáním, pokud možno do co největší míry, na základě rovného zacházení s pracovníky ze zemí EU, a to od prvního dne nástupu do zaměstnání. Rovněž bere v potaz nutnost vytvoření rovných podmínek pro tyto pracovníky v celé EU, a zatřetí, že je důležité ukázat našim partnerům, že jsme připraveni příslušníkům třetích zemí legálně pobývajícím a pracujícím v našich členských státech zaručit spravedlivé zacházení.
Nesmíme přehlížet obavy členských států týkající se určitých opatření ohledně rovného zacházení, zejména pokud jde o zaměření rozpočtu. Považuji za důležité, aby kritéria, která jsem právě zdůraznila, byla respektována, a to i v případě, že konečný výsledek nebude tak ideální, jak jsme chtěli, ani tak ambiciózní, jak jsme doufali. Jak uvedla paní Mathieuová, jedná se o kompromis. Je to dobrý kompromis, který v oblasti legální migrace představuje důležitý krok vpřed a který bude mít pro pracovníky v Evropské unii velký význam.
Dovolte mi proto vyjádřit naději, že co nejdříve dospějeme k dohodě ohledně tohoto návrhu. Znovu děkuji zpravodajům a stínovým zpravodajům za vykonanou práci.
Alejandro Cercas
Paní předsedající, paní komisařko, paní Mathieuová, dámy a pánové, přistěhovalectví je v Evropě nepochybně nanejvýš důležitým a nesmírně významným politickým, hospodářským i společenským tématem.
Jde o obrovskou příležitost, která však vyžaduje rozumné a spravedlivé řízení, jinak se promění v problém, a to nejen pro ty, kdo přicházejí, neboť s nimi nebude spravedlivě zacházeno, ale také pro zdejší pracovníky, jejichž pracovní místa budou v ohrožení. Alternativou je, že se pracovní trh rozštěpí a rozdělí a budou zde existovat "nízkonákladoví" pracovníci, ohrožující sociální vítězství dosažená za sto let budování evropského sociálního modelu.
V důsledku toho, paní komisařko a paní Mathieuová, je zásada rovného zacházení základním kamenem rozumné a zároveň spravedlivé ekonomické přistěhovalecké politiky. Rada se v tomto smyslu vyjádřila v Tampere před 11 lety, Komise totéž uvedla před pěti lety ve své zelené knize a zítra musí Parlament hlasovat o návrhu legislativní iniciativy. Otázka rovného zacházení je předmětem zájmu Kapitoly III této směrnice. Nejedná se o pouhou byrokratickou směrnici. Stanoví práva a povinnosti, jež by se měly vztahovat na všechny legální přistěhovalce, a měla by zahrnovat veškerá práva na rovné zacházení a nediskriminaci.
Tato směrnice však, paní komisařko, bohužel není tím, co nám bylo slíbeno. Netvrdím to jenom já nebo Výbor pro zaměstnanost a sociální věci, ale také všechny humanitární nevládní organizace, všechny evropské církve a všechny odborové organizace, a to bez výjimky. Tato směrnice je nepřiměřená, ba dokonce nebezpečná, neboť vytváří výjimku právě u těch skupin, které ochranu potřebují nejvíce; vylučuje dočasné pracovníky, vysídlence, ty, které převádí zaměstnavatelská společnost a pracovníky z méně rozvinutých zemí, kteří sem přicházejí v rámci 4. režimu Všeobecné dohody o clech a obchodu.
Stovky tisíc pracovníků tak ze třetích zemí dorazí v souladu se zásadou země původu, protože k nim tato směrnice nezaujímá rovný přístup. Důvodem je i to, že členským státům poskytujete možnost odstoupit od rovného zacházení v souvislosti s důchody v případě návratu do země původu, s rodinnými přídavky a sociálními dávkami pro nezaměstnané, s výjimkou samotné podpory v nezaměstnanosti. To se bude týkat dokonce i pracovníků, kteří jsou předmětem zásady rovného zacházení a jichž se týká to, co uvedla paní Mathieuová. Zároveň jsou vyloučeni z grantů a jakéhokoli druhu podpory při vyšším vzdělávání včetně odborné přípravy.
Ze všech těchto důvodů uvádí Komise ve vysvětlujícím prohlášení a zhodnocení dopadů, že má v úmyslu omezit a následně skoncovat s "mezerou v právech", v praxi to však nedělá. To nestačí, paní komisařko.
Naneštěstí existují navíc i pozměňovací návrhy, které zítra předloží pravicové a středopravicové skupiny v tomto Parlamentu, zacházející ještě dál, jak jste uvedla, a zastávající ta nejvyhraněnější stanoviska Rady s cílem zničit konsensus, který jsme vybudovali ve Výboru pro zaměstnanost a sociální věci.
Proto jsem přesvědčen, paní komisařko, paní Mathieuová, dámy a pánové, že o tomto tématu, zároveň s ostatními směrnicemi, musíme vést mnohem širší debatu, která bude otevřená evropské občanské společnosti, nevládním organizacím, církvím a odborům. Nesmíme s touto záležitostí tak pospíchat a zacházet s ní, podle mého názoru, tak nezodpovědně, jako by tomu bylo v případě, že bychom dokument Rady přijali už zítra.
Jsem přesvědčen, že většina mých kolegů poslanců napříč politickými stranami by s vedením širší debaty souhlasila, jejímž cílem by bylo dosáhnout v Parlamentu široké shody, respektující zásady naší Listiny základních práv a řídící se doporučeními Organizace spojených národů, Mezinárodní organizace práce a Rady Evropy.
Bavíme se nejen o lidské důstojnosti, ale i o budoucnosti Evropy, a já jsem přesvědčen, že v Evropě potřebujeme všechny pracovníky bez výjimky, ať už pochází z jakékoliv země původu, a tak si nemůžeme dovolit někoho vyčleňovat, pokud v Evropě žije legálně. To je způsob, jak bojovat proti xenofobii a rasismu a usilovat o slušnou Evropu.
Ria Oomen-Ruijten
Paní předsedající, nejprve mi dovolte, abych paní Mathieuové poblahopřála k tomu, že posunula kupředu dokument, který nám klepal na dveře už léta. Jestli jsem vám rozuměla správně, paní Malmströmová, návrh směrnice o podmínkách pobytu příslušníků třetích zemí v Evropské unii za účelem výkonu práce vznikl již v roce 2001. V roce 2006 byl návrh stažen, načež byl v roce 2007 předložen současný návrh, obsahující zvláštní postup pro občany třetích zemí, kteří vstupují na území EU, aby zde pracovali. Výsledkem je to, že se slučuje povolení k pobytu a povolení k výkonu práce.
Paní předsedající, návrh, který máme před sebou - nesouhlasím tak docela s panem Cercasem - naznačuje, že příslušníci třetích zemí, kteří vlastní jediné povolení, disponují sociálními právy, jež jsou ve skutečnosti pro všechny stejná. Debata ve výboru pro sociální věci a životní prostředí - a já děkuji panu kolegovi Cercasovi, neboť jsem s ním ke svému potěšení mohla celou záležitost prodiskutovat - se vyostřila v souvislosti se dvěma body. Především kvůli rozsahu, kvůli němuž - a to je něco, s čím souhlasím - vyslaní pracovníci nemohou, nebo nemusí, získat jediné povolení. To je popsáno ve článku 3 odst. 2 písm. b) směrnice 96/71/ES, známé rovněž jako směrnice o vysílání pracovníků.
Podle mého názoru společenský status vyslaných pracovníků ze třetích zemí je a byl v této směrnici dostatečně popsán. Jak v minulosti, tak i nyní považuji za důležité, abychom vytvořili rovné podmínky, které zaručí, že najatí pracovníci nebudou vykonávat práci za nižší mzdu než běžní zaměstnanci. Zároveň si však říkám, zda si tím, že směrnici o vysílání pracovníků nezmiňujeme, nezaděláváme na problémy v budoucnosti.
Druhým bodem, s nímž jsem hodně zápasila a který byl nyní na základě mého pozměňovacího návrhu upraven, je zásada porušování rovného zacházení. Nadále zastávám názor, že z této zásady, stanovené v nařízení Rady (ES) č. 883, musíme vycházet i v případě jediného povolení. Kompromis dosažený Radou považuji za dobrý, neboť zaručuje jak rovná práva, tak rovné zacházení.
Vilija Blinkevičiūtė
Paní předsedající, směrnice o jediném povolení k pobytu i výkonu práce je skutečně velice důležitá. Proběhlo mnoho diskuzí, bylo vyjádřeno mnoho názorů a mnoho hodnocení, ale společného rozhodnutí, které by bylo přijatelné pro všechny pracovníky ze třetích zemí legálně pobývající a pracující v členských státech EU, se dosáhnout nepodařilo. Tato směrnice by se měla stát všeobecnou rámcovou směrnicí o právech pracovníků ze třetích zemí a měla by sloužit jako rámec pro konkrétní směrnice, neboť jedině tehdy může přispět ke splnění cíle Evropské unie, jímž je společná migrační politika. Hlavním problémem je však skutečnost, že přislíbený rámec směrnice byl z návrhu Komise odstraněn, z jejího obsahu totiž zmizely některé kategorie pracovníků, jako například dočasní pracovníci, pracovníci převedení v rámci společností nebo uprchlíci. Jinými slovy, tato směrnice zásadu právní rovnosti pracovníků ze třetích zemí nijak neposiluje. Aby se mohla stát výchozím bodem a rámcem, je nutné, aby zahrnovala veškeré pracovníky v její působnosti, především pracovníky dočasné, protože jinak dojde k tomu, že přistěhovalci legálně pobývající a pracující v Evropské unii nebudou mít přístup k pracovním podmínkám založeným na zásadách spravedlnosti, jednotnosti a rovnosti. Měli bychom si uvědomit, že migrující pracovníci prostřednictvím své práce, daní a příspěvků na sociální zabezpečení, které platí, přispívají k hospodářství EU. Proto jim musí být zaručena stejná základní práva a na pracovním trhu se s nimi musí zacházet rovnocenným způsobem. Až budeme o této směrnici zítra hlasovat, musíme být jednotní, protože jedině tehdy můžeme zvítězit v boji za to, aby byly do směrnice zahrnuty všechny skupiny pracovníků a aby měly stejná práva. Chtěla bych zdůraznit, že není možné vytvořit dvoustupňový pracovní trh, ať už v Evropské unii nebo mimo ni. Nesmíme dopustit, aby vznikla nejnižší třída pracovníků, které hrozí diskriminace a která nebude požívat žádných práv nebo záruk. Pokud to dovolíme, pošlapeme tím veškeré sociální jistoty, kterých jsme v minulosti dosáhli.
Sophia in 't Veld
za skupinu ALDE. - Paní předsedající, ráda bych začala malou faktickou poznámkou: Jak vidím, náš partner v jednáních, Rada, není při této důležité rozpravě přítomen. Považuji to za nepřijatelné. Nestalo se tak poprvé a já předsednictví tohoto Parlamentu žádám, aby se na Radu písemně obrátilo a podalo stížnost.
(Potlesk)
Teď už přejdu k věci a tak jako ostatní poblahopřeji paní Mathieuové k velice dobře odvedené práci na velmi těžkém, složitém a citlivém dokumentu. Moje skupina, skupina ALDE, přijímá svoji zodpovědnost a i my chceme dosáhnout dohody, neboť si uvědomujeme, že je opravdu důležitá. Nečiníme tak ale s příliš velkým potěšením, a to proto, jak už bylo myslím různými způsoby vyjádřeno všemi skupinami v tomto Parlamentu i Komisí, že tento návrh nejde tak daleko, jak by bylo potřeba.
Moje skupina se bude držet svého stanoviska ohledně dalších dokumentů, protože jestli členským státům dovolíme vyžadovat další dokumenty, zničíme tak celý smysl jediného povolení; buď jediné povolení máte, nebo ho nemáte, avšak pokud jej máte, žádné další dokumenty nejsou nutné.
Co se srovnávacích tabulek týče, bude moje skupina hlasovat pro jejich připojení, aby se dosáhlo dohody. Musím však dodat - jde o osobní poznámku - že to ze strany členských států považuji za ostudné, a to z toho důvodu, že pokud mají členské státy v úmyslu směrnici skutečně provést transparentním způsobem, měly by srovnávací tabulky zavést samy - z vlastní svobodné vůle.
Závěrem, v roce 1999 v Tampere vystoupily členské státy s rozsáhlým prohlášením o tom, že si přejí jednotnou azylovou a imigrační politiku. Jakého pokroku jsme v téhle oblasti dosáhli? Skoro žádného. Je jasné, že členské státy si jednotnou imigrační politiku prostě nepřejí.
Jean Lambert
za skupinu Verts/ALE. - Paní předsedající, i my pociťujeme obavy v souvislosti s proměnlivým pracovním trhem v jednotlivých 27 členských státech a mezi nimi navzájem, především by nás ale zajímalo, jak se odsud posunout k něčemu ucelenějšímu a trvalejšímu.
Chceme si být jistí, že se shodneme na základních právech většiny příslušníků třetích zemí, jak je původně stanovila Komise a obecně vylepšil Výbor pro zaměstnanost a sociální věci.
Nepřejeme si, aby byla tato práva stále více omezována a oklešťována, a proto hodláme při zítřejším hlasování podpořit jejich co nejširší a největší rozpětí. Rádi bychom Radě připomněli, že zde hovoříme o jednotlivcích, kteří by měli mít možnost rozvíjet své dovednosti a vzdělání, využívat výhod svých příspěvků na sociální zabezpečení a těšit se na pobírání důchodů, na něž mají nárok, za podmínky, jak je v návrhu uvedeno, že jejich práce obohacuje jak naše hospodářství, tak naše společnosti.
Pro naši skupinu je významný rovněž závazek cirkulační migrace v článku 11 písm. a. U rozsahu působnosti jde o zapeklitou otázku, protože zároveň jednáme o dalších nástrojích a diskuze je někdy napjatá. Klameme sami sebe, pokud se domníváme, že to, co zde před námi leží, skutečně uspokojí potřeby každého jednotlivého migrujícího pracovníka v rámci Evropské unie. Potřebujeme více odstupňovaný přístup, abychom zajistili, že pro ně migrace bude přínosem, a proto svým hlasem nepodpoříme například zahrnutí státních příslušníků třetích zemí, kterým byla přiznána humanitární ochrana.
Patrick Le Hyaric
Paní předsedající, paní komisařko, jak už velmi dobře vyjádřil pan Cercas, ve Výboru pro zaměstnanost a sociální věci a Výboru pro občanské svobody, spravedlnost a vnitřní věci panují rozdílné názory. Parlament proto musí hlasovat proti přijetí toho, co nazýváme směrnicí o jediném povolení. Tento text má v zásadě jediný cíl, který je očividný, a to donutit pracovníky v Evropské unii soupeřit s pracovníky ze zemí mimo Evropu, a dokonce donutit migrující pracovníky soupeřit mezi sebou navzájem podle toho, jaký má kdo status.
Jestliže směrnice zůstane v současné podobě, bude existovat několik druhů postavení: rezident, sezónní pracovník a pracovník převedený v rámci společnosti. Bude tak oficiálně uznána existence několika kategorií pracovníků v Evropské unii. Přijetí něčeho takového je porušením Listiny základních práv.
Narozdíl od vašeho tvrzení, paní Mathieuová, povedou takové rozdíly ve postavení k trvalému tlaku na snižování kvality životních, pracovních a zaměstnaneckých podmínek všech, kdo v Evropské unii pracují. Pouhým vyjmenováním pracovních podmínek nelze dosáhnout rovnosti.
Jak uvedl pan Cercas, rovnost musí zahrnovat platy, pracovní dobu, jistotu zaměstnání, zdraví, dovolené, sociální ochranu, přístup k veřejným službám a vzdělávání. Bez tohoto společného minima vznikne džungle konkurence, stigmatizace, vyloučení a vykořisťování, která nebude mít konce. Rovnost se musí týkat všech pracovníků, ať jsou jakéhokoli původu. Nedovolme, aby mezi pracovníky vznikaly nové druhy soupeření vedle těch, které zavedla ona otřesná Bolkesteinova směrnice. Rovnost mezi pracovníky musí být cílem jediné pozitivní směrnice, která tuto zásadu potvrdí. Protože taková směrnice neexistuje, musíme my všichni v tomto Parlamentu, ať jsou naše názory jakékoli, společně a ve jménu evropských pracovníků, sociální Evropy, humanistické Evropy, tuto směrnici odmítnout.
Mara Bizzotto
Paní předsedající, dámy a pánové, dotyčná zpráva zajisté obsahuje určité přínosné prvky a jejím obecným cílem je zjednodušit používané postupy a omezit byrokratické kroky pro ty pracovníky ze třetích zemí, kteří mají platné povolení k pobytu v některém členském státě.
Jako další příspěvek do této diskuze bych ráda zmínila skutečnost, že v dnešní Evropě jsou desítky milionů občanů - mnozí jsou mladí lidé - bez práce, a to v důsledku strukturálních nedostatků v evropském výrobním systému a také v důsledku krize, jejíž konec je v nedohlednu.
Přední zodpovědností Evropy, ještě před pomocí příslušníkům třetích zemí pobývajícím v našich zemích, je provést hospodářská, politická a sociální opatření, která především pomohou našim občanům získat nebo znovu získat práci. Pokud Evropa dokáže svým vlastním občanům práci zajistit, vzniknou pevné sociální základy, které umožní patřičné přizpůsobení vnějších migračních toků.
Klíčovým bodem musí být zejména zajištění toho, aby Evropa rostla nezávisle a stála na vlastních nohách. Naše země pak budou mít dostatek síly nabízet práci také ostatním.
Daniël van der Stoep
(NL) Paní předsedající, moje strana dávala vždy jasně najevo, že s evropskou azylovou a imigrační politikou nesouhlasí. V Nizozemí máme v současnosti skvělou vládu, která dokáže vůli občanů v oblasti azylu a přistěhovalectví uplatnit lépe, než tomu bylo v minulosti, v tomto případě jsme ale byli postaveni před hotovou věc.
Nicméně moje strana, delegace nizozemské Strany za svobodu (PVV), bude vždy usilovat o to, aby se tyto pravomoci vrátily členským státům. Do té doby je samozřejmě zapotřebí zejména omezit škody, což ovšem není to, čeho se tato zpráva snaží dosáhnout: nový postup při podávání žádostí ve skutečnosti lidem usnadňuje, nikoli ztěžuje vstup do Evropské unie .
Paní předsedající, jedině elitářská politická třída, která se o své občany vůbec nezajímá, dokáže občany, čelící katastrofálním následkům každodenní masové imigrace přistěhovalců z jiných než západních zemí, nechat na holičkách. Budu hlasovat proti přijetí zprávy, protože jsem byl zvolen Holanďany, nikoli těmi, kdo hledají štěstí a chtějí si užívat západních výdobytků, aniž by přijali židovsko-křesťanské hodnoty.
Simon Busuttil
(MT) Paní předsedající, nejdříve bych chtěl Véronique Mathieuové poblahopřát k úsilí, které vložila do dosažení tohoto výsledku. Jak uvedla paní komisařka Malmströmová, odvedla velmi důležitou práci na nesmírně složitém tématu. Jakožto skupina Evropské lidové strany (Křesťanských demokratů) podporujeme spolupráci v oblasti dovoleného přistěhovalectví do té míry, pokud dáme jasně najevo, že zároveň hodláme ostřeji bojovat proti nedovolenému přistěhovalectví. Jsem přesvědčen, že jedno nemůže existovat bez druhého. Nicméně si rovněž uvědomujeme, že jedním z nástrojů, jak proti nedovolenému přistěhovalectví bojovat, je zajistit dobré a jasné podmínky pro řízené přistěhovalectví, jako je tomu v tomto případě. Rád bych ovšem připomněl, jak uvedla Véronique Mathieuová, že nové pravomoci v této oblasti, které jsme získali díky Lisabonské smlouvě, nám přinesly i nové povinnosti. Protože je nezbytné, abychom na tuto novou zodpovědnost brali ohled, musí tak Parlament skutečně činit, a to tak, že dá najevo svoji schopnost dosáhnout kompromisu s Radou ministrů. To vyžaduje přijetí některých stanovisek Rady, jako jsou například záruky, jež si bude chtít při vydávání povolení podle této směrnice ponechat. To podle mého názoru vede k otázce rovného zacházení. Je nutné si uvědomit, že abychom se s Radou dohodli, musíme nevyhnutelně přijmout skutečnost, že podmínky nebudou nutně vždy rovné. Zároveň, a tím skončím, ti, kdo tvrdí, že příliš pospícháme, nebo jsou rozhodnuti hlasovat proti přijetí této směrnice, by měli vzít v potaz, že bez takovéto směrnice dojde k ilegalitě, která rozhodně neprospěje žádnému z pracovníků, kteří se v ní ocitnou.
Claude Moraes
Paní předsedající, domnívám se, že oba moji kolegové ze skupiny S&D, pan Cercas a paní Blinkevičiūtėová, zmínili podle názoru naší skupiny hlavní problém tohoto balíčku: nejde tu jenom o rovné zacházení nebo zásadu země původu - jak uvedla kolegyně Oomen-Ruijtenová, o tom všem se velmi podrobně jednalo. Jde také o otázku nelogičnosti toho, kde se dnes nacházíme. Máme zde návrh o jediném povolení, který přichází po návrhu o kvalifikovaných pracovnících, modré kartě a po sankcích pro zaměstnavatele. To znamená, že jde o balíček s mnoha dobrými úmysly, jako například horizontální přístup. Horizontálního přístupu jsme však nedosáhli, protože se nacházíme v situaci, kdy paní Mathieuová dělá svoji práci tak dobře, jak jen může, ale jak sama ve svém projevu uvedla, chtěli jsme globální přístup a máme přístup odvětvový, a právě odvětvový přístup je tím, co paní Lambertovou znepokojuje.
Kde jsme se to tedy dnes ocitli? Naše skupina je znepokojena zásadou země původu v oblasti zaměstnanosti, a jak už říkala moje kolegyně, paní Blinkevičiūtėová, skutečným problémem jsou kategorie pracovníků zahrnuté do tohoto návrhu. Vznikla situace, kdy jsou vyloučeni všichni vyslaní pracovníci, pracovníci převedení v rámci společností, sezónní pracovníci a ano, dokonce poživatelé mezinárodní ochrany. Zítra opět předložíme pozměňovací návrhy za svoji skupinu.
Zavedete-li jediné povolení, které není tím, čím se jeví - jinými slovy, není založeno na rozumně širokém přístupu ke vstupování příslušníků třetích zemí do Evropské unie - způsobíte komplikace s rovným zacházením, dvoustupňovou pracovní silou a další problémy, jimž se snažíme předejít společnou politikou.
Na druhou stranu si my ve Výboru pro občanské svobody, spravedlnost a sociální věci obzvlášť ceníme toho, že musíme pracovat s odvětvovým přístupem, a tak vzniknou směrnice o sezónních pracovnících a pracovnících převáděných v rámci společností, nemůžete z toho však vinit naši skupinu, která se záležitostí rovného zacházení podle zásady země původu přednostně zabývá a snaží se ji vyřešit. Říkáme pravdu, a ta je taková, že to děláme špatně, a děláme to špatně kvůli lidem, kteří dnes ani nepřišli, aby si vyslechli naše argumenty: zástupcům Rady. Rada se věcí nechtěla zabývat horizontálně, a proto nám zůstal tenhle postupný přístup.
Co se tedy jediného povolení týče, chápeme dobré úmysly a rozumíme globálnímu přístupu a práci zpravodajky, která se snaží celou věc uvést do chodu, zítra však v dobré víře předložíme své pozměňovací návrhy, protože doufáme, že můžeme dosáhnout jediného povolení, které je tím, co o sobě tvrdí: jediným povolením zahrnujícím celou škálu lidí, kteří chtějí v Evropské unii pracovat. Chceme, aby to bylo povolení realistické, které bude opravdu fungovat ve všech členských státech a projde i zkouškou času.
Gesine Meissner
(DE) Paní předsedající, členkou Parlamentu jsem jeden rok a zabývala jsem se již řadou dokumentů, žádný z nich však nebyl tak komplikovaný jako ten, který máme dnes před sebou. Ráda bych v tuto chvíli ještě jednou upřímně poděkovala paní Mathieuové a panu Cercasovi, dvěma zpravodajům z příslušných výborů.
Jedná se o skutečně obtížnou záležitost a důvodem je to, že my v Evropě máme velmi velké ideály. Chtěli bychom, aby se s každým, kdo zde žije a pracuje, zacházelo rovně a spravedlivě. To je výchozí bod, na němž se v zásadě všichni shodneme. Přetrvává však otázka, nakolik je něco takového ve skutečnosti proveditelné.
Připomněla nám to už Lisabonská smlouva, nyní se snažíme načrtnout společnou politiku týkající se azylu a migrace. Azylová politika je něco, k čemu máme velmi blízko, a to nejenom díky Listině základních práv. Migrační politiku potřebujeme i z hospodářských důvodů, neboť dochází k demografickým změnám a my velice naléhavě potřebujeme nejenom vysoce kvalifikované pracovníky, ale i ty méně kvalifikované.
Základním problémem je, co dělat dál. Jak už bylo řečeno - zmínila to paní in 't Veldová - členské státy v roce 1999 v Tampere prohlásily, že chtějí rozvíjet společnou strukturu. Nic podobného dosud nebylo předloženo. Jinými slovy, to, co zde máme dnes, je kompromis - nejsme s ním sice úplně spokojení, ale podle mého názoru jde o možnost, jak se posunout kupředu. Osobně mohu říci, že zcela chápu, proč se někteří dožadují více času na diskuzi. Také s tím nejsem úplně spokojená. Pro mě je například obzvlášť důležité, aby měl každý přístup k odborné přípravě a dalšímu vzdělávání, protože jde o naprosto zásadní věc - nejen pro konkrétní osoby, jimž to umožní podílet se na pracovním trhu, ale i pro nás a naši skutečnou potřebu pracovníků. Co se sociálního zabezpečení týče, již nyní máme tolik různých systémů, které se dosud nepodařilo sladit ani v rámci EU, že je otázkou, zda bychom mohli jednotný soubor práv příslušníků třetích zemí vůbec dát dohromady, i kdybychom chtěli.
Celá věc je složitá, a proto považuji současný kompromis za dobrou věc. Měli bychom hlasovat pro jeho přijetí; pak budeme mít v rukou alespoň něco.
Hélène Flautre
(FR) Paní předsedající, je třeba říci, že je nesmírně podivné začínat směrnici, která má zajistit právní rámec pro spravedlivý přístup k právům všech pracovníků, dlouhým seznamem skupin pracovníků, kterých jsou z oné směrnice vyňati. Kvůli tomu pak směrnice připomíná projekt nejen legální migrace, ale také vícevrstvého pracovního trhu, v němž bude každé kategorii pracovníků podle jejich hodnoty přidělen určitý soubor práv. Od horizontálního a všeobecného přístupu k právům pracovníků jsme ještě daleko.
Domnívám se, že ti, kdo mají v Evropě zodpovědnost, dosud nepochopili, že více práv pro pracovníky znamená větší hospodářskou efektivitu a větší sociální soudržnost, s většími jednotlivými i kolektivními výhodami samozřejmě pro přistěhovalce, ale také pro hostitelské společnosti a společnosti, z nichž přistěhovalci pocházejí. Prokázala to studie London School of Economics, uvádějící, že zapojení 600 000 nelegálních pracovníků ve Velké Británii, kteří ke sjednocenému postupu při vyřizování žádostí nebudou mít přístup, by do pokladny Velké Británie přineslo 3 miliardy liber. Domnívám se, že se k těmto výzvám nestavíme odpovídajícím způsobem.
Csaba Sógor
(HU) Paní předsedající, všichni víme, že ekonomické přistěhovalectví je v členských státech Evropské unie skutečným fenoménem. Při hodnocení přítomnosti pracovníků ze třetích zemí musíme brát v úvahu přinejmenším dvě věci. Celá záležitost je v podstatě ekonomickou nezbytností, neboť jak naznačují demografické trendy a vývoj pracovního trhu, evropské společnosti práci přistěhovalců potřebují. Je proto v našem zájmu, aby se přistěhovalectví odehrávalo legálně, za řízených podmínek, aby měly členské státy možnost celý proces sledovat a přistěhovalci zároveň měli pocit právní jistoty, čímž mám na mysli to, aby z obcházení právních postupů nevyplývaly žádné výhody.
Jsem přesvědčen, že ta část směrnice, která se týká společných práv, jinými slovy rovných práv přistěhovalců i zaměstnavatelů, kteří jsou příslušníky daného členského státu, je velice důležitá. V tuto chvíli bych rovněž rád upozornil na další kulturní hledisko celé problematiky. Přítomnost přistěhovalců s odlišnými kulturními zvyklostmi a tradicemi je v mnoha členských státech zdrojem napětí. Jsem si jist, že zajišťování rovných práv nesmí skončit u zákazu diskriminace na pracovním trhu. Domnívám se, že tato problematika vyžaduje opatrnější přístup. Je to z toho důvodu, že pracující legální přistěhovalci do Evropy nepřináší jenom další zdroj pracovní síly, nechtějí zde pouze pracovat, ale také studovat, zakládat rodiny, vychovávat děti a žít plnohodnotným životem. Jestliže se Evropa rozhodne, že je ekonomické přistěhovalectví řešením pro nerovnováhu způsobenou demografickou situací, nesmí přehlížet ani kulturní rozměr celé věci. Úspěch multikulturalismu předpokládá toleranci, vzájemnou úctu a solidaritu.
Sergio Gaetano Cofferati
(IT) Paní předsedající, dámy a pánové, jsem přesvědčen, že řešení, o němž právě jednáme, je řešení špatné, že je nanejvýš nespravedlivé vůči mnoha zranitelným lidem a v určitých ohledech je rovněž sebedestruktivní, neboť ničí pozornosti nemohlo uniknout - jak už bylo řečeno - že existuje rozpor mezi jednáním o jediném povolení na jedné straně a začínajícími ústupky a vymýšlením výjimek na straně druhé.
Vyloučení vyslaných pracovníků, sezónních pracovníků a uprchlíků z projednávaného řešení ve skutečnosti podkopává jednotu práv, a to práv zaměstnaneckých i občanských. Navíc lze sledovat další, ještě negativnější vývoj: nejen že hovoříme o řešení, které by mohlo připravit cestu určitým druhům dumpingu, protože náklady se budou v různých případech lišit, ale zároveň bude činit rozdíly mezi jednotlivými občany.
Tento Parlament by měl o otázce pracovních podmínek pro sezónní zaměstnance později ještě jednat. Paní komisařko, sezónními pracovníky nejsou jen cizí občané; jsou to také evropští občané, a pokud se budou materiální podmínky a občanská práva od jednoho mezi nimi lišit, je nevyhnutelné, že podnikatelé budou při jejich zaměstnávání uplatňovat druhořadá řešení.
Co se vyslaných pracovníků týče, dokážete si představit situaci, která vznikne na celosvětovém trhu, jestliže budou mít velké nadnárodní společnosti možnost zaměstnávat lidi na práci v našich zemích, ovšem za podmínek platných v jejich zemích původu? Nastane nová, avšak nesmírně negativní situace. Nejenom dumping bude na denním pořádku; budou také činěny rozdíly mezi občany, a to je něco, co Evropa ještě nikdy nezažila, a to ani v nejnovější minulosti.
Jednota je zásadní, a proto bychom měli tento předpis radikálně změnit.
Carlos Coelho
(PT) Paní předsedající, paní komisařko, dámy a pánové, mluvme otevřeně: je tohle ta dohoda, kterou jsme chtěli? Odpověď zní "ne". Mnoho z nás v Parlamentu by si přálo jít ještě dál, já jsem však přesvědčen, že jde o krok správným směrem, a to zejména ze dvou důvodů: zaprvé proto, že v současnosti vytváříme nový nástroj s cílem poskytnout výhody příslušníkům třetích zemí, kteří se chtějí přistěhovat na území některého členského státu, a to tak, že jim přiznáme soubor práv; zadruhé, jak již uvedla paní Mathieuová, kvůli politickému sdělení, který vysíláme do zámoří, vyvracejícímu myšlenku Evropy jako pevnosti, jež dokáže pouze přijímat represivní opatření a posilovat bezpečnost; a zároveň reagujeme na znepokojení vyjádřená ve Stockholmském programu ohledně vytvoření pružné imigrační politiky s cílem podporovat hospodářský rozvoj Unie.
Proto souhlasím s paní Mathieuovou, že je naléhavě potřeba dosáhnout dohody s Radou, a i když sdílím názor paní in 't Veldová, že členské státy nechtějí jednat o žádném druhu společné imigrační politiky, myslím si, že je důležité učinit první krok.
Mluvme jasně: zrušení vnitřních hranic mezi členskými státy je důvodem, proč je zcela zásadní sladit vnitrostátní právní předpisy týkající se přijímání a pobytu příslušníků třetích zemí, zaručit jim rovné zacházení a zajistit jim stejná práva i povinnosti jako občanům EU. Navíc jsem přesvědčen, že vytvoření jednotného postupu při vyřizování žádostí o povolení k pobytu a výkonu práce přinese výhody s ohledem na účinnost, a to jak migrantům, tak zaměstnancům, a rovněž usnadní sledování oprávněnosti jejich pobytu a zaměstnávání.
Debora Serracchiani
(IT) Paní předsedající, dámy a pánové, doposud byl přístup k zaměstnání regulován pouze v případě několika konkrétních skupin příslušníků třetích zemí. Skutečně, ne každý těží ze všeobecné zásady rovnosti zacházení v oblasti přístupu k zaměstnání.
Z toho důvodu musí Evropská unie podniknout kroky k zajištění rovného zacházení jak pro příslušníky třetích zemí, kteří legálně pobývají v některém členském státě, tak pro ty, jimž bude přiznáno postavení uprchlíka nebo kteří potřebují mezinárodní ochranu podle směrnice Rady 2004/83 z 29. dubna 2009.
Musíme zabránit nárůstu poptávky například po sezónních pracovnících jen kvůli tomu, že je možné jim platit méně a protože jsou na jejich zaměstnání jiné - nižší - náklady ve srovnání s evropskými zaměstnanci, najatými na stejnou práci. Musíme rovněž zabránit například riziku, že mnohé nadnárodní společnosti přesunou svá sídla do zemí, jako je Maroko nebo Turecko, a poté budou své zaměstnance vysílat na práci v evropských pobočkách, protože je to levnější.
Z důvodů sociální spravedlnosti musíme zajistit, aby se s evropskými občany v oblasti odměňování, pracovních podmínek a sociálního zabezpečení zacházelo rovně. Proto jsem přesvědčena, že by bylo správné zahrnout do této směrnice i sezónní pracovníky, vyslané pracovníky, uprchlíky a osoby samostatně výdělečně činné. Dělat rozdíly by bylo nesmírně nebezpečné.
Liisa Jaakonsaari
(FI) Pane přesedající, celá staletí lidé opouštěli Evropu kvůli práci nebo kvůli tomu, aby unikli válkám a politickému či náboženskému pronásledování, a dnes Evropa svojí stabilitou láká obyvatele zvenčí, což je dobře. Je skvělé, že v EU pracujeme na sladění pravidel legálního přistěhovalectví, aby bylo možné spojit povolení k pobytu a výkonu práce do jediného povolení. To je dobrá věc.
Podle mého názoru však není přístup Komise úplně soudný, protože dala přednost zaměření podle odvětví. Ten zaručuje různá práva pro různé skupiny. Vznikla taková džungle, že dokonce i odborníci mají problém zjistit, jaká je vlastně evropská imigrační politika. Máme zaměstnance, kteří sem byli vysláni, zaměstnance s modrými kartami, pracovníky ve výzkumu, sezónní pracovníky, zaměstnance, kteří byli přesunuti v rámci společnosti, a tak dále. Proč nemůže Komise vůči všem zaměstnancům uplatňovat stejná pravidla?
Při mnoha příležitostech se jasně ukázalo, že s mnohými skupinami migrantů se nezachází rovně, a s tím je velice těžké se smířit. Určujícím principem musí v každém případě být rovné zacházení se všemi. Není správné, že se rovného zacházení dostává jen některým lidem a jiným ne.
S ohledem na to předložila skupina Pokrokové aliance socialistů a demokratů v Evropském parlamentu pozměňovací návrhy, a já doufám, že je Parlament při zítřejším hlasování přijme. Je to velice důležité; přistěhovalce vítáme, ale zároveň chceme taková pravidla, která budou spravedlivější a srozumitelnější.
Evelyn Regner
(DE) Pane předsedající, paní komisařko, myšlenka "jednorázového prodeje" je přínosná, pro některé země však představuje změnu přístupu - včetně té mojí, Rakouska, kde povolení k pobytu vydávají úřady zabývající se právy třetích stran a povolení k výkonu práce zase úřady zodpovědné za pracovní trh, rakouský úřad práce se zapojením sociálních partnerů. Regulace přístupu k pracovnímu trhu se přímo dotýká sociálních partnerů, a proto by do jejího fungování měli být zapojeni. Do diskuze, která se dnes odehrává, se v příliš malé míře zapojily odbory, podobně jako byly vyloučeny nevládní organizace a církve. Mnoho řečníků přede mnou uvedlo, že na migrační politiku je třeba nahlížet jako na celek. Proto jsem proti postupnému přístupu Komise, který balíček rozděluje a zadními vrátky do něj vnáší zásadu země původu a možná i sociální dumping, jak už bylo zmíněno.
Dovolte mi učinit poznámku ohledně právní povahy dalších dokumentů. Na formát kreditní karty se nevejdou všechny úřední příkazy a informace, a proto musí být i další dokumenty normativní povahy. Jen to umožní účinnou kontrolu. Přispěje to k ochraně pracovníků a zabrání to takovým zásahům do konkurence, které zvýhodňují podnikání, jež se snaží na úkor nelegálních pracovníků zbohatnout.
Ria Oomen-Ruijten
(NL) Pane předsedající, už dvakrát či třikrát jsem mávala svou modrou kartou, abych mohla položit několik otázek. Každý, kdo by tuto rozpravu poslouchal, by nejspíš nabyl dojmu, že jsem přípravou svého příspěvku k sociálnímu rozměru dokumentu, jímž se právě zabýváme, nestrávila řadu měsíců.
O co tady jde - a to opakuji pro všechny zde přítomné poslance - je můj pozměňovací návrh, jehož cílem je zajistit rovné zacházení pro každého, kdo vstoupí do některého členského státu s jediným povolením k pobytu i výkonu práce. To je zaručeno. Jak můžete tvrdit, že to zaručeno není? Četla jsem i tiskové zprávy a začínám mít pocit, že jenom rozdmýcháváme spory. Nemůžete to tvrdit ani o sezónních pracovnících, a já jsem přesvědčena, že jste v tomto ohledu chtěli přinést další návrh.
Co se vysílání pracovníků týče, není to tak, že si založíte společnost ve třetí zemi a pak sem jen přesunete pracovníky, aby tu za bídných podmínek pracovali. Pane předsedající, to prostě není pravda!
Marian-Jean Marinescu
(RO) Pane předsedající, jediné povolení zjednoduší správní postupy, zlepší kontrolu a řízení ekonomické migrace a výměnu informací o poptávce na pracovním trhu. Tento legislativní návrh však nabízí jen polovičaté řešení, neboť se zabývá právy osob, jimž už byl povolen vstup do Evropské unie i na pracovní trh některého členského státu. Nezahrnuje další dvě hlediska: kritéria pro udělování povolení k výkonu práce a vyloučení sezónních pracovníků a pracovníků převedených v rámci společnosti.
Chtěl bych, abychom nezapomínali na to, že určujeme práva pracovníků ze třetích zemí, stále jsme ale nedosáhli volného pracovního trhu pro všechny občany EU.
Marita Ulvskog
(SV) Pane předsedající, v této rozpravě se hodně mluvilo o rovných právech. Jde zároveň o věc rovnováhy nebo konfliktu, protože právě to je volba, která nás čeká, a jde také o otázku dlouhodobého nebo krátkodobého přístupu.
Odepření vstupu v nejhorším možném případě otevře cestu novému druhu otroctví. Víme, jak změny směrnice o vysílání pracovníků z minimální směrnice na maximální otřásly pořádkem a rovnováhou na pracovním trhu. Tyto výjimky situaci nijak nezlepší. Naopak povedou k jejímu zhoršení. To povede k sociální katastrofě. Celá průmyslová odvětví budou raději najímat sezónní pracovníky, což bude mít důsledky pro celý pracovní trh, povede to k poklesu mezd a vyvolá neshody.
Vyzývám své kolegy z ostatních politických skupin, jako je například skupina Aliance liberálů a demokratů pro Evropu a skupina Evropské lidové strany (Křesťanských demokratů), aby podpořili pozměňovací návrh předložený skupinou Pokrokové aliance socialistů a demokratů v Evropském parlamentu. Jedině tak můžeme zajistit, že tyto výjimky nezpůsobí vážné sociální konflikty.
Sonia Alfano
(IT) Pane předsedající, dámy a pánové, dne 18. prosince 1990 přijala OSN Mezinárodní úmluvu o ochraně práv všech migrujících pracovníků a členů jejich rodin. Tato úmluva je jedním z hlavních nástrojů OSN v oblasti lidských práv. Naneštěstí ji však ani o 20 let později žádný ze členských států Evropské unie nepodepsal ani neratifikoval.
Jsem přesvědčena, že uznání práv příslušníků třetích zemí, kteří legálně pobývají a pracují v Evropské unii, musí být pro Evropu prioritou, neboť ta čelí novým výzvám v souvislosti se začleňováním, nediskriminací a ochranou lidských práv.
Z toho důvodu vyzývám všechny poslance, aby podpořili pozměňovací návrh č. 16 a podepsali písemné prohlášení č. 96 - jehož jsem signatářkou, společně s Cornelií Ernstovou, Sylvií Guillaumovou a Franziskou Kellerovou - s cílem prostřednictvím petice přimět členské státy, aby podepsaly úmluvu OSN o migrujících pracovnících.
Ilda Figueiredo
(PT) Pane předsedající, je pravda, že se tento návrh směrnice věnuje široké škále situací, včetně například přistěhovaleckých pracovníků ze třetích zemí, sezónních nebo vyslaných pracovníků, ve skutečnosti však představuje legalizaci sociálního dumpingu, prohloubení nejistoty zaměstnání a zhoršení diskriminace, a to pod zástěrkou jediného nařízení. Proto říkáme, že tento návrh směrnice nelze přijmout.
Je potřebné zejména posílit práva pracujících v Evropské unii, ať už jde o vyslané pracovníky, sezónní pracovníky, pracovníky na plný úvazek nebo dokonce přistěhovalce. Musíme uznat jejich práva, což zahrnuje i Mezinárodní úmluvu OSN o ochraně práv všech migrujících pracovníků a členů jejich rodin. Bylo by dobré, kdyby se Komise zavázala tuto úmluvu přijmout a ratifikovat za všechny členské státy.
Jaroslav Paška
(SK) Ekonomické přistěhovalectví je jevem, který je více či méně známý všem bohatším zemím Evropské unie.
Kromě přistěhovalců, kteří do zemí EU přicházejí legálně, v souladu s jejími zákony a pravidly, však existuje značné množství nelegálních přistěhovalců, kteří jsou často vystaveni jisté míře diskriminace či dokonce vykořisťování, protože jejich zaměstnavatelé často zneužívají ilegálnost jejich pobytového statusu.
V této směrnici obsažený pokus o lepší organizaci a vnesení jistých společných pravidel do řešení tohoto problému může pomoci zachovat důstojnost lidí přicházejících za prací do EU, pokud budou ochotni přijmout pravidla pro migraci stanovená Unií. Nedělám si iluze o tom, že by směrnice vyřešila všechny problémy pracovní migrace. Může však vylepšit současný systém zaměstnávání migrujících občanů a omezit některé negativní jevy, které se v této oblasti objevily. Proto můžeme tento návrh směrnice oprávněně považovat za krok správným směrem. A tak je třeba ji vnímat.
Seán Kelly
(GA) Pane předsedající, v irštině existuje přísloví, které říká: kolik lidí, tolik myslí. Jestli někdy platí, tak rozhodně v případě tohoto kontroverzního a složitého tématu. Zpravodajka tedy odvedla velmi dobrou práci a zaslouží si pochvalu.
Jelikož je Evropská unie založena na zásadách míru a prosperity, je jedině správné, aby se snažila šířit tuto myšlenku v celé Evropské unii a po celém světě. Jakožto největší světový dárce třetím zemím máme právo snažit se zajistit, aby se s těmi, kdo se legálně nachází uvnitř našich hranic, zacházelo se stejnou důstojností a úctou, jakou bychom chtěli, aby ve třetích zemích projevovali našim vlastním občanům. Ačkoli nejde o dokonalé řešení, jedná se o krok správným směrem. Proto jej vítám a podporuji.
Alejandro Cercas
Pane předsedající, nechci znovu začínat debatu se svojí kolegyní, paní Oomen-Ruijtenovou, chci však být důsledný a přesný.
Rozprava nebyla v žádném ohledu osobní a její práci nikdo nezpochybňoval. Pokud by ji zpochybňoval, rovnou bych mu odpověděl, že moje kolegyně ve Výboru pro zaměstnanost a sociální věci odvedla vynikající práci.
Jestliže však tvrdí, že pro zítřejší zasedání připravila pozměňovací návrhy, které vylepšují text a posilují rovnost, musím říci, že tomu tak není. Paní Oomen-Ruijtenová připojila své jméno k pozměňovacím návrhům textů - mám je zde s sebou - které se Radě nepodařilo prosadit v našem vzájemném dialogu. Nejde o pozměňovací návrhy paní Oomen-Ruijtenové, ale o doslova opsaný text Rady. V souvislosti s vysíláním pracovníků je stanovisko Rady mnohem nevyváženější než stanovisko Komise.
Původní text Komise bychom byli připraveni přijmout, avšak text Rady stanoví, že všichni vyslaní pracovníci, včetně těch, kterých se týká směrnice z roku 1996, jsou z této směrnice vyňati. Tento pozměňovací návrh tak nepřináší větší rovnost, ale spíš větší nerovnost.
Rád bych zopakoval svoji osobní poznámku na adresu paní Oomen-Ruijtenové. Je nepochybně vynikající poslankyní, jež svoji práci vykonává velmi dobře, avšak v tomto případě přejala názor Rady.
Cecilia Malmström
členka Komise. - Pane předsedající, tato rozprava byla skutečně velice dobrá. Co se týče působnosti směrnice, není žádným tajemstvím, že by si Komise přála globální přístup. Moji předchůdci to navrhovali již před lety. Bylo to nemožné. Nemožné to je stále, proto jsme zaujali přístup odvětvový. Nelíbí se mi, ale je to jediný způsob, jak se pohnout vpřed.
Směrnice je potřebná, protože zde jsou pracovníci ze třetích zemí. Žijí v našich zemích a významnou měrou přispívají k našemu hospodářství. Musíme je chránit. V souvislosti s tím, co jsem řekla, mi dovolte, abych narozdíl od některých dnes vyjádřených názorů zdůraznila, že současná směrnice stanoví zásadu rovného zacházení s migrujícími pracovníky ve všech oblastech souvisejících se zaměstnáním, včetně pracovních podmínek a platů. Nevytváří podmínky pro diskriminaci. Až bude přijata, stane se tato směrnice velmi důležitým nástrojem pro boj za ochranu práv migrujících pracovníků a proti sociálnímu dumpingu. Sociální dumping si nikdo nepřeje. Chceme tyto lidi chránit.
Tento návrh nezahrnuje další skupiny pracovníků, jako jsou například sezónní pracovníci nebo pracovníci převedení v rámci společnosti. Sdílím váš názor, že je potřebujeme chránit. Z toho důvodu Komise před létem navrhla dva samostatné nástroje týkající se pracovníků převedených v rámci společností a sezónních pracovníků, jejichž konkrétním cílem je ochrana těchto osob. Jsem si jistá, že až zpravodajové, stínoví zpravodajové a výbory začnou na těchto návrzích skutečně pracovat, udělají všechno pro to, aby zajistili, že budou chráněny i tyto skupiny a že i v těchto oblastech se posuneme kupředu.
Jsem si rovněž vědoma, že někteří zde přítomní lidé nebo skupiny by si přáli zahrnutí vyslaných pracovníků, kteří jsou nyní vyňati. Úkolem směrnice, o níž dnes hovoříme, je zabránit diskriminaci, nikoli vytvářet novou, a proto o problematice vyslaných pracovníků jednejme raději samostatně a ne v této souvislosti. Komise hodlá k této otázce vydat studii posouzení dopadů. Na konec příštího roku oznámila revizi směrnice o vysílaných pracovnících. Problematiku osobní působnosti směrnice o vysílaných pracovnících by bylo možné řešit jako součást ohlášené revize této směrnice.
Pokud jde o srovnávací tabulky, na něž poukázala paní in 't Veldová, Komise její názor plně sdílí, a to nejenom s ohledem na tuto směrnici. Byly by, a snad i budou, významným nástrojem pro řešení otázky lepší regulace a větší průhlednosti ze strany členských států, když jednotlivé směrnice zavádějí. Bylo by to pro vás přínosné; bylo by to přínosné pro nás, vnitrostátní parlamenty a občany. Stále to Radě opakujeme. Věci to zjednodušuje a Komise je připravena v tomto ohledu vydat prohlášení. Nechceme však směrnici ohrozit, pokud by bylo možné dojít k rozhodnutí zítra, až budete o tomto tématu hlasovat. Budeme za to nadále bojovat a s mnoha dalšími právními předpisy se k tomu budeme vracet.
Děkuji vám za tuto rozpravu. Děkuji vám za velmi tvrdou práci, kterou mnozí z vás odvádějí, především paní Mathieuová a pan Cercas. Doufám, že zítra dospějeme k dohodě a hlasování přinese kladný výsledek.
Véronique Mathieu
zpravodajka. - (FR) Pane předsedající, paní komisařko, musím s vámi z celého srdce souhlasit, neboť jste velmi podrobně odpověděla na otázky 23 kolegů poslanců, kteří se k našemu textu vyjádřili, panu Cercasovi i mně.
Musím poděkovat všem zpravodajům tohoto textu ze všech politických skupin, s nimiž jsme během letošního roku hojně diskutovali a velmi dobře spolupracovali, neboť se této záležitosti společně věnujeme už celý jeden rok. Začali jsme na začátku roku a skončíme s belgickým předsednictvím. Děkuji vám, paní Malmströmová, neboť jste se tímto textem velmi důkladně zabývala, stejně jako vaši pomocníci. Děkuji rovněž Radě, protože nám velice pozorně naslouchala, a děkuji těm kolegům, kteří zde dnes večer vystoupili.
Ráda bych řekla, že zítra v podstatě hlasujeme při prvním čtení. To je kompromis. Kompromis není nikdy 100% uspokojivý, a pokud kolegové potřebují další ujištění, doufám, že je v každém případě ujistil váš projev.
Co se týče slov paní Flautrové, která před okamžikem uvedla, že text zprávy začínáme výjimkami, pamatujte na to, že všichni pracovníci, jichž se výjimky týkají, byli zahrnuti do jiných směrnic, které se jimi velmi konkrétně zabývají. O vyloučení určitého počtu pracovníků ze třetích zemí se tedy nejednalo.
Doufám, že text této zprávy, který jsme vytvořili společně se všemi zpravodaji a který zítra představíme našim ostatním kolegům, bude pro pracovníky ze třetích zemí velkým krokem vpřed.
Předsedající
Rozprava je ukončena.
Hlasování se bude konat v úterý 14. prosince 2010.
Písemná prohlášení (Článek 149 jednacího řádu)
Proinsias De Rossa
v písemné formě. - Hlasoval jsem proti přijetí tohoto nebezpečně formulovaného návrhu směrnice Komise a Rady, který usiloval o vytvoření pracovního trhu s nízkými platy pro migrující pracovníky v EU. Přistěhovalectví musí být spravedlivé. S každým, kdo v EU pracuje, by se mělo zacházet rovně, bez ohledu na jeho či její zemi původu. Tento návrh jediného povolení k výkonu práce pro příslušníky zemí mimo EU je promeškanou příležitostí podpořit slušné pracovní prostředí, v němž jsou přistěhovalci vítáni na základě rovného zacházení. Návrh by místo toho vedl pouze k zacházení nespravedlivě rozlišujícímu mezi pracovníky z EU a zaměstnanci ze zemí mimo EU, kteří by byli do EU vysláni za prací. Pro společnosti by například bylo výhodnější oficiálně přesunout své sídlo do zemí mimo EU a následně převádět své pracovníky do evropských poboček, aby jim tak nemuseli zajišťovat stejná práva a podmínky, jaká se právně vztahují na občany EU pracující v Unii. Evropský parlament tento návrh zamítl. To zajistilo, že se Komise a členské státy budou muset vrátit k psacímu stolu a představit nový návrh, který nebude podporovat tzv."závod ke dnu".


2. Přistoupení Bulharska a Rumunska k Úmluvě o právu rozhodném pro smluvní závazkové vztahy, otevřené k podpisu v Římě dne 19. června 1980 (hlasování)
- Zpráva: Cristian Dumitrescu