Chudoba žen - Rovnost žen a mužů - 2010 (rozprava)
Předsedající
Dalším bodem je aktuální téma dne, společná rozprava k těmto zprávám o ženách v Evropské unii:
ke zprávě paní Mariye Nedelchevové jménem Výboru pro práva žen a rovnost pohlaví o rovnosti žen a mužů v Evropské unii - 2010 (Α7-0029/2011) a
a ke zprávě paní Rovany Plumbové jménem Výboru pro práva žen a rovnost pohlaví o podobě ženské chudoby v Evropské unii.
Mariya Nedelcheva
Paní předsedající, paní Redingová, dámy a pánové, narodila jsem se v roce 1979 v době, kdy evropští občané poprvé volili přímo své zástupce. Jsem hrdá na skutečnost, že v tomto roce získala předsednictví Evropského parlamentu poprvé žena - Simone Veilová - odvážná zastánkyně ženských práv.
Dnes jsem jednou z 35 % žen zastoupených v této sněmovně. Nikdy dříve nebyl tento počet v Evropském parlamentu tak vysoký. Komu za to vděčíme? Vděčíme za to všem ženám, které měly dostatek inteligence, síly a odvahy, aby se spojily a požadovaly volební právo, právo na práci a vzdělání. Vděčíme za to všem ženám, které se zasadily za to, aby byla respektována jejich důstojnost a jejich práva. Bojujeme 100 let s nespravedlivou a bezdůvodnou diskriminací. Bylo rozhodně dosaženo výrazného pokroku, avšak boj s nerovným postavením mužů a žen je každodenním úkolem a stále před námi leží ještě dlouhá cesta.
Pokud jde otázky rovného postavení mužů a žen, stála Evropská unie vždy v čele. Jsem přesvědčena, že tato sněmovna musí zajistit, že zůstane v čele i nadále, a to i tehdy, pokud jde o ta nejcitlivější témata.
Současná hospodářská krize nás nutí čelit vlastním rozporům. Jak se zdůrazňuje v mé zprávě, dopady krize pocítily mnohem vážněji ženy a jsou také v jejich případě trvalejší, než je tomu u mužů. Jak jsem však zdůraznila, musíme se přestat litovat, musíme jít dál a nacházet odpovědi! Měli bychom využít této příležitosti, abychom změnili své myšlenkové vzorce a pokročili vpřed.
Je důležité zdůraznit úlohu, kterou sehrávají školy v boji proti stereotypům spojeným s rovností žen a mužů. Rozšířením příležitostí ke vzdělání, odborné přípravě a zaměstnání můžeme zlepšit přístup žen k vyšší úrovni odpovědnosti. Je rovněž načase zastavit přetrvávající rozdíly v odměňování mezi muži a ženami a jsem také přesvědčena, že se musíme důkladněji zaměřit na složení správních rad akciových společností. Pouhá 3 % členů správních rad akciových společností jsou ženy. To je nepřijatelné. Je načase přidat plyn. Co však dělat, když budou navzdory veškerému našemu úsilí velké společnosti šlapat na brzdu? Pak budeme muset bohužel zavést řadu kvót a závazných cílů. O kvótách hovořím jen nerada, protože v zásadě nejsem jejich příznivkyní. Co však nejde po dobrém, musí jít po zlém. Nelze popřít, že přítomnost žen na pracovním trhu může hospodářskému růstu jen prospět.
Evropský plán hospodářské obnovy bude mít větší naději na úspěch, jestliže politiky v oblasti rovného postavení mužů a žen budou tvořit jeho nedílnou součást. Je třeba předložit konkrétní návrhy na dosažení lepšího sladění pracovního a soukromého života, aby ukázaly, že naše ambice nejsou jen planými sny, protože právě to se od nás očekává. To vše je velmi dobře řízeno hodnotami a ideály, ale musíme být také pragmatičtí a efektivní při práci.
Závěrem mi, paní předsedající, dovolte zmínit ještě poslední záležitost. S potěšením jsem přijala zprávu, že Evropská komise se chystá na jaře předložit návrh na boj proti násilí páchaném na ženách. Zdroj násilí páchaného na ženách musí být potlačován ve všech jeho formách a všemi dostupnými prostředky. Ráda bych vám, paní komisařko, poděkovala za vaši proaktivitu v této záležitosti.
Paní předsedající, nejsem pesimistka, a tak bych ráda zakončila v pozitivním duchu, mohu-li. Domnívám se, že dnes, v den stého výročí Mezinárodního dne žen, bychom měli vzdát hold odvaze, nezdolnosti a odhodlání, které projevují ženy v Tunisku, v Libyi, v Íránu, v Egyptě a mnoha dalším v boji za obranu lidských práv.
Závan svobody v severní Africe by měl odstranit poslední pozůstatky autoritářství, chudoby a sociálního vyloučení, aby tak ženy v těchto zemích mohly získat sociální, politickou a hospodářskou rovnoprávnost při respektování jejich kultury a jejich tradic. Je rovněž úkolem Evropského parlamentu vzdát hold těmto ženám, povzbuzovat je a podpořit je v jejich těžkém boji za demokracii a lidská práva. Připomínám, že mám na mysli lidská práva v jejich plném slova smyslu!
Rovana Plumb
zpravodajka. - Paní předsedající, nejprve mi dovolte, abych popřála všem ženám šťastné výročí tohoto důležitého data, 8. března, dne, který je stým výročím Mezinárodního dne žen, výročím sta let boje za ženská práva.
Ráda bych poděkovala všem svým kolegům, stínovým zpravodajům a členům sekretariátu za jejich podíl na této zprávě.
Má zpráva se zabývá problémem, který je obecný a zároveň bytostně konkrétní z hlediska svých důsledků: ženskou chudobou. 85 milionů Evropanů žije pod hranicí chudoby a 17 % všech žen v EU je řazeno mezi obyvatele žijící v chudobě. To jsou fakta. Hospodářská, finanční a sociální krize se dotýká nás všech, zejména však postihuje ženy na pracovním trhu a v jejich osobním životě, neboť právě u nich je větší pravděpodobnost, že mají nejistá pracovní místa, že budou propuštěny a je u nich menší pravděpodobnost, že budou mít sociální zabezpečení.
Tak je tomu v současnosti. Co můžeme dělat? Ženy očekávají, že předložíme konkrétní návrhy - konkrétní opatření. Dnes je 8. března a já se pokusím shrnout svou zprávu v osmi bodech.
Za prvé, především vyzýváme členské státy, aby v rámci svých plánů na zotavení z hospodářského poklesu zohlednily rovnost žen a mužů tím, že budou podporovat a zvyšovat zaměstnanost žen a přijímat konkrétní opatření, a dále aby provedly rozpočtové úpravy, kterými by zajistily rovný přístup k výdajům veřejného sektoru s cílem zvýšit produktivní kapacitu a uspokojit potřeby žen v sociální oblasti a v oblasti životního prostředí.
Za druhé, vyzýváme Komisi a členské státy, aby v rámci strategie Evropa 2020 učinily nezbytná opatření k odstranění nerovností mezi ženami a muži v oblasti zaměstnanosti. Rozhodně vybízím k tomu, aby bylo jako cíl stanoveno snížit každoročně rozdíl v odměňování žen a mužů o 1 % s cílem snížit tento rozdíl o 10 % do roku 2020. Zdůrazňuji rovněž, že ke zvýšení zastoupení žen v politických, hospodářských a podnikových orgánech s rozhodovací pravomocí je zapotřebí pozitivní diskriminace.
Třetí problém souvisí s uvedením soukromého a pracovního života v rovnováhu. Vyzývám Radu a členské státy, aby obnovily a splnily své závazky vztahující se ke splnění barcelonských cílů v oblasti zajištění cenově i jinak dostupné a kvalitní péče o děti a aby zpracovaly nové cíle v oblasti péče o závislé osoby.
Za čtvrté, vyzýváme Komisi a členské státy, aby při vytváření politik v oblasti zdraví přihlížely k problematice prevence a eliminace praktik, které jsou nebezpečné pro zdraví žen a vedou rovněž k sociálnímu vyloučení a chudobě.
Za páté, vyzýváme členské státy, aby přijaly nezbytná opatření ke zlepšení vzdělávacích příležitostí pro ženy a aby za tímto účelem rozšiřovaly a diverzifikovaly nabídku vzdělávacích příležitostí a současně bojovaly proti stereotypům a odstranily ze školních osnov modely tradičních rolí.
Naším šestým bodem je skutečnost, že existuje přímá vazba mezi sociálními poměry rodin a vývojem dětí. Vyzýváme proto Komisi a Radu, aby vytvořily a realizovaly strategii, která by snížila dětskou chudobu do roku 2012 na polovinu.
Za sedmé, neměli bychom přehlížet násilí páchané na ženách, které má vzrůstající dopad na riziko marginalizace a vzniku chudoby a sociálního vyloučení. Žádám Komisi, aby vyhlásila Evropský rok boje proti násilí páchanému na ženách.
Za osmé, je třeba zdůraznit, že strukturální fondy, zejména Evropský sociální fond, jsou důležitým nástrojem pro pomoc členským státům v boji proti chudobě a sociálnímu vyloučení. Domnívám se, že to můžeme udělat. Je to v naší moci. Máme dost sil a inteligence na to, abychom dokázali řešit tento závažný problém na evropské úrovni a ve všech členských státech.
Viviane Reding
místopředsedkyně Komise. - Paní předsedající, je znamenité, že v den stého výročí Mezinárodního dne žen předsedá této sněmovně žena. Považuji to za velmi symbolické a rovněž považuji za symbolické, že dnes můžeme vést rozpravu k tomuto velmi důležitému bodu jednání - a to díky paní zpravodajce Mariyi Nedelchevové, která projevila značnou podporu úsilí Komise o rovné postavení mužů a žen a soustřeďuje se na důležité problémy, na které Komise upozorňuje a bude i nadále upozorňovat.
Sto let boje a stále nejsme na konci. Je mi to líto, protože jsem vždycky doufala, že budeme moci zrušit, chcete-li, každoroční oslavy boje žen, ale dokud nebudeme na konci, nebude to možné, a na konci ještě nejsme. Ze zprávy Parlamentu jednoznačně vyplývá, v čem spočívají nedostatky. Nedostatky spočívají v chudobě: slyšeli jsme i druhou zprávu k této problematice. Pokud jde o chudobu, ženy vedou, takže se nejedná v tomto smyslu o nedostatek, co však děláme - a můj kolega Lászlo Andor na tuto otázku odpoví -, abychom vysvobodili ženy z této pasti chudoby?
Druhým prvkem jsou ženy ve světě zaměstnání. Stále ještě existují problémy v oblasti rovnováhy mezi rodinným a pracovním životem. Je tu problém rozdílného odměňování, kdy ženy dostávají stále ještě průměrně o 17 % menší mzdu než muži - jak jste si mohli všimnout 5. března, kdy jsme měli Evropský den rozdílného odměňování mužů a žen, a vidíme, o kolik více musí ženy pracovat než muži, aby dosáhly stejné výše platu. V podstatě jsme až do 5. března nedostávaly zaplaceno; až do tohoto dne jsme museli pracovat bez platu. Teprve od 5. března dostáváme mzdu. Doufám, že jednou bude den rozdílného odměňování mužů a žen 1. ledna, což znamená, že dosáhneme rovného odměňování.
Politický závazek Evropské komise je obsažen v naší nové strategii. Témata naší nové strategie pro rovné postavení mužů a žen jsou stejná, o kterých hovořila paní zpravodajka: hospodářská nezávislost žen, rozdílné odměňování mužů a žen, násilí páchané na ženách a podpora rovného postavení mužů a žen v rámci vnější činnosti.
Mám-li začít vnější činností, možná jste viděli Cathy Ashtonovou a mě, jak jsme hovořili u příležitosti 8. března k ženám mimo Evropu a vzdávaly hold odvaze všech žen, které bojují za přežití a za vytvoření demokracie; musíme dát jednoznačně najevo, že stojíme na jejich straně. Když hovoříme o všech těchto povstáních, o válkách a o genocidách, které bohužel stále pokračují, všichni víme, že ženy jsou v přední linii. Ženy a děti jsou nejvíce zranitelnými v našich společnostech, ale rovněž i ve společnostech mimo Evropu, a to je důvod, proč Komise usiluje o zjednodušení jednotlivých politických iniciativ v oblasti násilí páchaného na ženách a o vytvoření synergie mezi oblastmi s podobnými cíli.
Zde připravujeme soudržnou politickou reakci na řešení tohoto obrovského problému: spojitost vidím v konkrétních opatřeních v oblastech, kde je jednoznačný právní důvod v zájmu účinnosti, a v této souvislosti hodláme v květnu tohoto roku předložit soubor opatření o právech obětí, ve kterém budou právní předpisy na pomoc ženám a dětem na předním místě.
Měli bychom asi zakončit tématem, které bylo v posledních dnech velmi významným. Jak víte, 1. března jsem pozvala výkonné předsedy velkých evropských akciových společností k jednání a sdělila jim, že nesouhlasíme s 90% kvótou pro muže ve správních radách - protože taková je praxe. Ve správních radách je pouze jedna žena na deset mužů, což znamená de facto 90% kvótu pro muže. Domníváme se tedy, že tento jev je třeba řešit, především proto, že ze všech hospodářských ukazatelů a vědeckých poznatků o fungování ekonomiky jednoznačně vyplývá, že společnosti s vyváženou strukturou rozhodování mají větší návratnost investic a větší zisky než společnosti, v nichž mají rozhodovací pravomoci výhradně muži.
Ženy patří do podnikání; je v zájmu hospodářského rozvoje, aby ženy přijímaly větší odpovědnost. Vyzvala jsem akciové společnosti v Evropě, aby do března 2012 podepsaly dokument nazvaný Ženy ve vedení - závazek pro Evropu: kde se zaváží, že nahradí odcházející muže ve správních radách kvalifikovanými ženami - je jich tolik, že by neměl být problém tyto ženy najít. Budeme sledovat, pozorovat, analyzovat a počítat, abychom viděli, co se stane mezi dnešním dnem a 8. březnem příštího roku, pokud nedojde k posunu, jsem připravená přijmout opatření na úrovni EU s cílem zjednat nápravu v oblasti rovného zastoupení mužů a žen ve správních radách podniků.
(Potlesk)
Předsedající
Děkuji vám, paní místopředsedkyně, vaše slova byla velmi symbolická a obsahově bohatá. V zájmu vyváženého zastoupení nyní předávám slovo panu komisaři Andorovi.
László Andor
člen Komise. - Paní předsedající, je to rozhodně pozoruhodné výročí a účast v této rozpravě je velkou odpovědností.
Úvodem bych rád poděkoval zpravodajkám z Výboru pro práva žen a rovnost pohlaví i zpravodajkám z Výboru pro zaměstnanost a sociální věci za jejich zprávy. Tato zpráva je velmi aktuální, protože problémem, na který poukazuje, se zabýváme již delší dobu, ale v důsledku dopadů finanční a hospodářské krize na zranitelné skupiny společnosti se stává stále naléhavější.
Dovolte mi poukázat na některé klíčové prvky mých politik v oblasti zaměstnanosti a sociálních politik, o nichž jsem přesvědčen, že zlepší pracovní příležitosti a podmínky pro ženy. Existují skutečně naléhavá opatření, která členské státy musí v těchto oblastech přijmout. Například je třeba snížit segmentaci pracovních trhů změnou rovnováhy v právních předpisech na ochranu zaměstnanců mezi pracovníky s trvalými pracovními smlouvami a pracovníky se smlouvami na dobu určitou, pochybnými smlouvami, které se často týkají žen.
A rovněž je zapotřebí vytvořit větší rovnováhu mezi pracovním a soukromým či rodinným životem a odstranit další překážky pro práci druhých výdělečně činných partnerů, což jsou opět nejčastěji ženy.
Je důležité zvýšit míru zaměstnanosti v EU a v této oblasti je klíčovou výzvou účast všech pracovníků na pracovním trhu - mužů i žen. Jsem přesvědčen, že Evropský sociální fond bude zapotřebí v budoucnu lépe a ve větší míře využívat na podporu poptávkou motivovaných politik, jež vytvoří nové příležitosti pro ženy, zejména pro ženy, které se vracejí na pracovní trh po porodu.
Skutečnost, že v Evropské unii je dnes více než 80 milionů lidí ohroženo chudobou, je pro Komisi zdrojem velkých obav. Hlavní odpovědnost v boji proti chudobě mají členské státy, svou roli by však měla sehrát i Unie. Podle výzkumu mínění Eurobarometr jsou o tom přesvědčeny přibližně tři čtvrtiny - 74 % - evropských občanů.
Naše vlajková iniciativa Evropská platforma proti chudobě a sociálnímu vyloučení obsahuje návrhy na praktická opatření na dosažení numerického cíle snížení chudoby. Tato platforma se zaměřuje na trvalý význam aktivního začleňování osob nejvíce vzdálených trhu práce. Jak jsem už zdůraznil, důležitou součást této kategorie tvoří ženy. V roce 2012 představí Komise sdělení, ve kterém důkladně zhodnotí realizaci strategie aktivního začleňování na vnitrostátní úrovni.
Uvedl jsem, že více než 80 milionů lidí je v dnešní Evropské unii ohroženo chudobou. Ještě více je znepokojivá skutečnost, že je mezi nimi více než 20 milionů dětí a toto číslo se nezlepšuje. Pokud chceme tyto děti vymanit z chudoby, musíme pomoci z chudoby také jejich rodičům a, zejména svobodným rodičům, což jsou většinou ženy. To vyžaduje vícerozměrný přístup, který zahrnuje politiky zaměstnanosti, které budou pomáhat rodičům a nacházet práci, úpravy systémů daňových zvýhodnění a poskytování klíčových služeb, jako např. bydlení, kvalitní péči o děti a vzdělání a ochranu práv dětí. Jak předpokládá platforma, Komise má v úmyslu předložit v roce 2012 doporučení o chudobě dětí. V tomto doporučení chce vytýčit obecné zásady a účinné monitorovací nástroje pro boj proti chudobě v dětství a v mládí a její prevenci.
Zásadní význam má rovněž poskytování finančních prostředků na plnění těchto úkolů. V tomto programovém období je přibližně třetina prostředků Evropského sociálního fondu ve výši 21,7 miliardy EUR vyčleněna na opatření na zlepšení přístupu k zaměstnání. Navíc téměř 3 miliardy EUR - přesně 2,77 - z těchto prostředků je určeno na podporu osob samostatně výdělečně činných a začínajících podniků, přičemž příjemci jsou velmi často ženy.
V nedávné době byl navíc vytvořen evropský nástroj mikrofinancování Progress na podporu vytváření nových pracovních míst a na podporu osob samostatně výdělečně činných. Tento nástroj poskytuje půjčky osobám, které přišly o práci a chtějí založit nebo rozvíjet vlastní drobné podnikání. Zvláštní pozornost se zde zaměřuje na ženy a mladé lidi. Během čtyř let měl k dispozici rozpočet ve výši 100 milionů EUR a v rámci společné iniciativy s mezinárodními finančními institucemi budeme moci tento rozpočet navýšit na více než 500 milionů EUR.
V posledních deseti letech pomohla spolupráce EU v rámci otevřené metody koordinace v oblasti sociálního začlenění a sociální ochrany posílit povědomí a podpořit boj proti chudobě a sociálnímu vyčlenění. Evropská platforma proti chudobě a sociálnímu vyloučení vytvořila rámec pro snižování chudoby v různých oblastech politiky. Udělejme vše, co je v našich silách, aby se podařilo dosáhnout jejích cílů.
Nadja Hirsch
Paní předsedající, jako zpravodajka pro stanovisko ke zprávě o rovném postavení mužů a žen jsem se zaměřila na pracovní trh. Rozdíl v odměňování je bohužel stále 17 % a ženy stále ještě nejsou ve všech případech zastoupeny v řídících a dozorčích radách. Tato situace vyžaduje naléhavé opatření.
Nemůžeme si nadále dovolit plýtvat potenciálem žen ve společnosti bez ohledu na jejich věk. Máme dobrou úroveň vzdělání a do těchto mladých žen a matek stát investuje. V této oblasti skutečně musíme dosáhnout pokroku a požadovat, aby společnosti konečně uvedly svá krásná slova ve skutky. V tomto smyslu vítám, že se podniky zavazují přijmout dobrovolné kvóty.
Na druhou stranu žádná zpráva o rovném postavení mužů a žen by neměla zapomínat na to, že i muži jsou v některých ohledech znevýhodňováni. Konkrétně chlapci nemají vždy na školách příležitost se rozvíjet. Nedostatky existují i v oblasti péče o domácnost a o děti, kde by rovněž mohli být muži aktivnější. To je jeden z úkolů, který bychom na sebe měli všichni vzít. Každý z nás, bez ohledu na pohlaví, by měl dostat příležitost nalézt svůj prostor a žít způsobem, který nám vyhovuje.
Gabriele Zimmer
Paní předsedající, před sto lety požadovaly ženy volební právo a právo kandidovat a v současnosti stále vedeme boj za rovné postavení žen v řadě oblastí, zejména ve volbě profese, ale rovněž ve vztahu k odměně za práci a nároků na sociální dávky, zejména ve stáří. To je patrné nejen v rozdílu v příjmech mezi muži a ženami.
Navzdory rostoucí účasti žen na pracovním trhu ze statistik všech 27 členských států Evropské unie vyplývá, že ženy jsou více ohroženy chudobou než muži. Existuje řada důvodů, proč je chudoba problém žen. Vzhledem k nedostatku času se mohu věnovat pouze některým z nich. Stále větší počet nejistých pracovních míst představuje diskriminaci proti ženám v řadě ohledů. Více než 30 % žen je zaměstnáno pouze na částečný úvazek v porovnání s pouhými 7,4 % mužů. Ze studií vyplývá, že i v těchto zaměstnáních na částečný úvazek jsou ženy za stejnou pracovní dobu a za stejnou práci odměňovány podstatně méně než muži. Tím je omezena jejich možnost začlenění na pracovní trh a budování kariéry. Mají nižší nároky na penzi, a proto je jejich chudoba naprogramovaná zejména v případě žen, které se rozhodnou pro nezávislý, svobodný život. Jsme však přesvědčeni, že života bez chudoby lze dosáhnout politickými prostředky a tvorbou systému sociálního zabezpečení, který bude zaručovat důchody a minimální mzdy přesahující hranici chudoby a celkové zkrácení pracovní doby.
Nechceme čekat dalších 100 let na to, než bude právo žen uspořádat si vlastní život nezávisle na rozhodnutích mužů, i když mají nezaopatřené děti, samozřejmostí.
Barbara Matera
Paní předsedající, dámy a pánové, dnes slavíme sté výročí Mezinárodního dne žen a hlasujeme o dvou zprávách, které se zabývají oblastmi, v nichž jsou ženy odsouvány na okraj a vyčleňovány ze společnosti.
Ženy jsou tradičně více ohroženy chudobou, zejména svobodné matky a ženy nad 65 let. Jeden z pěti cílů, které navrhuje Evropská komise v rámci strategie EU 2020, je boj proti chudobě, což činí zprávu paní Plumbové velmi významnou, zejména pokud jde o politiky v oblasti rovného postavení mužů a žen s ohledem na hospodářskou a finanční krizi.
Zranitelnost nezávislých žen je vystavuje riziku chudoby, sociálního vyloučení a tím i izolace. Je povinností orgánů, které zastupujeme, aby přijaly konkrétní strategie a programy. Blahopřeji rovněž paní Nedelchevové k výborné zprávě, která prosazuje rovné postavení mužů a žen v Evropské unii. Zastoupení žen ve veřejném sektoru stejně jako v soukromém sektoru je ve srovnání s muži velmi nízké. Ve finančním sektoru je toto číslo ještě nepříznivější: ženy tvoří pouze 10 % členů správních rad velkých evropských akciových společností a jen 3 % z nich jsou vedoucími pracovníky těchto správních rad.
Podporuji zavedení kvót na zvýšení účasti žen ve veřejném i soukromém sektoru, zejména ve vzdělání; tyto kvóty je třeba podpořit, protože sehrávají klíčovou úlohu, jež zabrání učitelům ve směrování žáků při výběru povolání na základě stereotypů založených na pohlaví.
Zakončím slovy první americké starostky, která řekla: "Cokoli ženy dělají, musí udělat dvakrát lépe než muži, aby to bylo považováno za z poloviny tak dobré". Závěrem mi dovolte říci, že pro nás ženy to naštěstí není tak obtížné.
Vilija Blinkevičiūtė
Paní předsedající, dnes, v den stého výročí Mezinárodního dne žen, věnujeme v Parlamentu zvláštní pozornost otázce rovného postavení mužů a žen a překonání chudoby žen. Více než před 100 lety ženy bojovaly za právo na práci, nyní musí bojovat za to, aby za stejnou práci dostaly stejný plat. Postupujeme vpřed, ale pokrok v oblasti rovného postavení mužů a žen je pomalý. Na pracovištích stále přetrvává diskriminace, pracovní trh je stále hluboce rozdělen podle pohlaví, rozdílné odměňování mužů a žen přetrvává, na vedoucích pozicích i v politice je stále nedostatek žen a matkám a svobodným matkám se nedostává dostatečné podpory. Ve zprávě Evropského parlamentu o rovném postavení mužů a žen je stanoveno, že je důležité posílit zásady rovného postavení mužů a žen v rodině a ve společnosti, zastavit násilí páchané na ženách a obchodování se ženami, zajistit mateřskou dovolenou, vytvořit vhodné podmínky pro využívání služeb jeslí a středisek péče o dítě, omezit chudobu žen a ocenit příspěvek žen na rozvoji rodiny, společnosti a hospodářství. V zájmu dosažení těchto cílů musí Evropský parlament, Evropská komise a členské státy spolupracovat, a v tento historický den bych ráda vyjádřila své pozdravy všem ženám a vyzvala je k pokračování boje za svá práva a rovné příležitosti.
Antonyia Parvanova
jménem skupiny ALDE. - Paní předsedající, úvodem mi dovolte, abych poblahopřála všem svým kolegům k rokům plodné práce, které jsou shrnuty v mé zprávě o nerovném postavení mužů a žen a zásadním problému chudoby, kterým se zabývá zpráva paní Plumbové.
Během oslav stého výročí Mezinárodního dne žen je důležité, aby tato sněmovna zohlednila i dlouhou cestu, kterou máme stále před sebou, s cílem zajistit rovné postavení mužů a žen v celé Unii a jeho začlenění do všech odvětví a oblastí.
Začněme odvětvím zaměstnanosti a rozdílným odměňováním. Jak dlouho budeme sedět a přemýšlet nad statistikami, z nichž vyplývá nerovné postavení žen, které mají v některých členských státech až o 34 % menší příjmy než muži? Musíme prosazovat opatření - v případě potřeby i legislativní - s cílem dosáhnout konkrétních výsledků v praxi a nikoli jen na papíře.
Postavení žen na evropském pracovním trhu a řada překážek, kterým musí ženy čelit ve formě diskriminace, přispívají k šíření jevu chudoby žen. Příliš mnoho žen setrvává ve stavu relativní hospodářské nejistoty a závislosti. Přijímají často zaměstnání na částečný úvazek a dočasné práce, které jsou hůře placené, nebo setrvávají na nižších pozicích.
Chudoba umožňuje obchodování se ženami, násilí a obecně zneužívání všeho druhu. Rovněž víme, že vinou chudoby nepodnikají ženy, které jsou obětmi domácího násilí, kroky na vlastní ochranu, protože nemají dostatečné finanční zajištění.
Paní Redingová, v tento symbolický den očekáváme strategii EU o boji proti násilí páchaném na ženách, kterou jste již přislíbila.
Marije Cornelissen
Paní předsedající, 8. březen 2011 je dnem stého výročí Mezinárodního dne žen. To je důvod k oslavě všeho, čeho jsme alespoň v civilizovanějších zemích dosáhly, jako je volební právo žen, právo na rovné postavení a reprodukční práva. Je to však také den, kdy pociťujeme smutek nad vším, co ještě není takové, jaké by mělo být. V EU jsou ženy stále nedostatečně zastoupeny v rozhodovacích orgánech, odpovědnost za péči o děti stále spočívá téměř zcela na bedrech žen a nadále přetrvává rozdíl v odměňování mezi muži a ženami, mimo EU některé země doposud ani nezahájily proces přiznání volebního práva ženám.
Sté výročí Mezinárodního dne žen rovněž vybízí k historickému srovnání. První skutečně významný krok v oblasti přístupu žen na pracovní trh byl uskutečněn během dvou světových válek, zejména druhé světové války. Bylo jednoduše příliš málo mužů na práci v továrnách a na úřadech. Zaměstnavatelé neměli na vybranou a ženy vstoupily na pracovní trh ve velkém počtu. V současnosti procházíme opět takovým obdobím. Tentokrát není naštěstí důvodem válka, ale stárnutí obyvatelstva. Během pěti až deseti let bude opět příliš málo mužů na to, aby zaplnili prázdná místa na různých úrovních. Zaměstnavatelé budou muset na tato pracovní místa přilákat ženy a udržet je na nich. Stárnutí obyvatelstva tak může představovat skvělou příležitost z hlediska rovného postavení mužů a žen.
Je tedy na nás, evropských politicích, a na kolezích poslancích vnitrostátních parlamentů, abychom podpořili tento vývoj zajištěním kvalitní mateřské dovolené pro matky a kvalitní otcovské dovolené pro otce tím, že zajistíme dostatečnou úroveň dostupné péče o děti, že zajistíme právo na pružnou pracovní dobu a práci na částečný úvazek zajišťující dobrá sociální práva, že zajistíme kvóty pro počet žen ve výkonných orgánech podniků a v politice a vytvoříme v tomto smyslu hodnověrné postihy. Společně můžeme zajistit, že nebude trvat dalších 100 let, než budou mít muži a ženy stejná práva a stejné příležitosti na všech rovinách.
Andrea Češková
Paní předsedající, jsem stínovou zpravodajkou pro zprávu o podobě chudoby žen v Evropě, tudíž se zaměřím na tuto zprávu. Tato zpráva v sobě zahrnuje celou škálu záležitostí, které velmi dobře popisují postavení žen v Evropské unii. Jsem ráda, že se v této zprávě vyskytuje mnoho bodů poukazujících na nutnost využívání flexibilních forem pracovních úvazků, myslím tím i pracovní úvazky na dobu určitou a částečné pracovní úvazky, neboť se domnívám, že zejména ženy samoživitelky, ale vůbec obecně rodiny, které vychovávají malé děti, potřebují využít tuto širokou škálu nabídek na pracovním trhu, aby mohly skloubit svůj pracovní a rodinný život. Zároveň samozřejmě vítám a plně podporuji to, že se zde opět poukazuje na stále velký rozdíl mezi platovým ohodnocením žen a mužů. Jenom rychle ještě chci říci, že zpráva obsahuje i některé záležitosti, které my těžko můžeme podpořit. Jedná se např. o výzvu k vytvoření evropské charty ženských práv či odkaz na zprávu o mateřské dovolené, kterou, jak víme, členské státy neakceptovaly. V tomto duchu jsme podali určité pozměňovací návrhy. Jinak děkuji paní zpravodajce, protože zpráva je opravdu dobrá a obsáhlá.
Eva-Britt Svensson
Paní předsedající, 100 let boje za rovnoprávnost - domnívám se, že je důležité, abychom dnes rovněž vzpomněli na průkopníky, kteří před 100 lety zahájili boj za rovnoprávnost a kteří připravili půdu pokroku, kterého bylo dosaženo, jak můžeme ostatně vidět. Ráda bych poděkovala všem svým kolegům poslancům, všem nevládním organizacím - všem, kteří pokračují v boji za rovnoprávnost. Hovoříme o situaci žen v EU, domnívám se však, že je důležité, abychom dnes projevili solidaritu s těmi ženami, které právě v této chvíli na ulicích a náměstích prokazují nesmírnou odvahu tím, že se účastní boje za demokracii a spravedlnost v jiných zemích. Domnívám se, že bychom dnes měli připomenout i tyto ženy.
Zprávy, které dnes projednáváme, jsou dokladem nerovnosti na pracovním trhu, kde mají ženy nejistá pracovní místa a trpí diskriminací v oblasti odměňování, které je nižší v průměru o 17 %. Pouze 6 z 10 žen v Evropě se podílí na pracovním trhu, a pokud mají práci, jedná se často o zaměstnání na částečný úvazek, která nezajišťují důstojné živobytí. Není na tom nic zvláštního, protože proti rozšíření péče o děti a dalším předpokladům umožňujícím ženám pracovat stojí mocné síly.
Rovné příležitosti na pracovním trhu vyžadují přijetí směrnice o mateřské dovolené - která bude doufám zahrnovat rovněž otcovskou dovolenou. Doufám, že budeme moci brzy vést rozpravu o zajištění v rodičovství, díky němuž budou muži i ženy přijímat stejnou odpovědnost za zajištění rodiny, ale rovněž za péči o děti. Pokud by ženy v EU mohly pracovat stejně jako muži, zvýšila by se prosperita o více než čtvrtinu. Pracovní trh si nemůže dovolit zůstat bez žen.
Kvóty jsou potřebné. Jsem přesvědčená, že kvóty jsou potřebným nástrojem ve společnosti, kde pouhá 3 % velkých společností řídí ženy. Přirovnala bych uplatňování kvót k používání antibiotik. Nejsem zastánkyní nadměrného užívání antibiotik, pokud však někdo onemocní, jsem ráda, že existují. Jestliže pouhá 3 % žen zastávají vedoucí funkce ve velkých společnostech, je to rozhodně známka nezdravé společnosti. Kvóty tedy plní funkci potřebného nástroje, s jehož pomocí můžeme uvést do pořádku to, co je v naší společnosti špatně.
Godfrey Bloom
jménem skupiny EFD. - Paní předsedající, v Evropské unii zaznívá mnoho sebechvály k Mezinárodnímu dni žen. Podle mého názoru jste v tom nadělali pěkný zmatek. Hovoříte o mateřské dovolené. Jediné, čeho jste touto drakonickou mateřskou dovolenou dosáhli, paní předsedající, je, že stále méně mladých žen v mé zemi dostává práci, protože člověk by musel být naprostý blázen, aby jako majitel malého podniku zaměstnal mladou ženu. Tím jste ženám nijak neprospěli.
Máme rovné příležitosti pro pojištění automobilu díky dalšímu bláznivému rozsudku Evropského soudního dvora, takže i když mladá žena dostane práci, nemůže si dovolit dojíždět autem, protože jí právě zdvojnásobili pojištění automobilu. A teď mluvíme o kvótách. Co to je za šílenství? Ženy, které celý život pracovaly, aby získaly odpovědné postavení v podniku - odbornice ve svém oboru - jsou nyní zaštiťovány kvótami. Takže úspěšné ženy zasednou ve správní radě a ostatní se na ně budou dívat a říkat si: "Je tady, aby naplnila kvótu, nebo se sem dostala díky svým schopnostem?" Celé je to nesmysl a je tragédie, že nikdo z vás neměl v životě opravdové zaměstnání, protože jinak byste to chápali.
(Řečník souhlasil s položením otázky "postupem modré karty" podle čl. 149 odst. 8 jednacího řádu)
Eva-Britt Svensson
(SV) Paní předsedající, pane Bloome, požadovat zajištění v rodičovství a být přesvědčen, že se jedná o dobrou věc, ještě nečiní z člověka blázna. Možná byste se měl podívat na členské státy, které mají rozvinuté systémy zajištění v rodičovství. Tyto země - severské země, např. Švédsko - mají nejvyšší míru zaměstnanosti mezi ženami. To dokazuje, že dobré zajištění v rodičovství zabezpečí rovněž vyšší míru zaměstnanosti mezi ženami a samozřejmě i mezi muži. Zajištění v rodičovství je dobré pro rovné postavení mužů a žen na pracovním trhu. Ženy mohou rovněž přispět k prosperitě v EU.
(Potlesk)
Godfrey Bloom
Paní předsedající, to není pravda a nevyplývá to ze statistik v mé zemi. Zeptejte se majitele kteréhokoli malého podniku v mé zemi. Nezajímá mě situace v zemi vážené paní poslankyně ani situace v zemi kohokoli jiného, zajímá mě moje země a moje hospodářství a já vás ujišťuji, že všichni podnikatelé a podnikatelky vám řeknou, že odmítají zaměstnávat mladé ženy kvůli těm drakonickým právním předpisům v oblasti mateřství. Byl bych rád, byl bych opravdu velmi rád, kdybyste sestoupili do skutečného světa; zvedněte ruce, kdo z vás měl kdy skutečné zaměstnání!
(Řečník souhlasil s položením otázky "postupem modré karty" podle čl. 149 odst. 8 jednacího řádu)
Siiri Oviir
(ET) Pane Bloome, zajisté víte, že v Evropě jsou ženy vzdělanější než muži, to i ve vaší vlastní zemi. Proč si tedy myslíte, že pokud budou zavedeny kvóty pro společnosti, bude třetina zahrnovat právě ty negramotné ženy, které v naší společnosti také mohou existovat?
Godfrey Bloom
Paní předsedající, paní Oviirové bych jednoduše poradil, aby starost o vedení podniků přenechala podnikům. Čím méně budete regulovat, čím méně zdaňovat a čím méně zasahovat, tím dříve se vaše hospodářství zotaví. To je celá podstata, kterou vážená paní poslankyně nechápe.
(Řečník souhlasil s položením otázky "postupem modré karty" podle čl. 149 odst. 8 jednacího řádu)
Edite Estrela
(PT) Paní předsedající, pane Bloome, víte, v čem spočívá problém Spojeného království? Je zde 52 týdnů špatně placené mateřské dovolené. Pouze v prvních šesti týdnech dostávají rodiče 60 %, ve 33 týdnech jsou placeni pouze symbolicky a 13 týdnů nedostávají zaplaceno nic. To je pouze pro bohaté rodiny, v nichž mohou ženy zůstat doma a mohou si dovolit žít s omezeným rozpočtem. To je problém Spojeného království a nikoli našich návrhů ohledně mateřské dovolené.
Godfrey Bloom
Paní předsedající, v odpovědi paní Estrelové, mohu ji ujistit, že problémem mé země je, že jsme se vzdali autonomie a že jsme členy Evropské unie: to je problém mé země.
(Řečník souhlasil s položením otázky "postupem modré karty" podle čl. 149 odst. 8 jednacího řádu)
Anneli Jäätteenmäki
(FI) Paní předsedající, vlastně bych ráda poděkovala panu Bloomovi za tyto jeho názory, protože jsou velmi rozšířené. Pokud by tomu tak nebylo, dosáhli bychom mnohem většího pokroku. Je pouze mnoho lidí, kteří mlčí. Ráda bych vám však položila otázku, pane Bloome, jestli se domníváte, že děti jsou pouze dětmi žen a že otcové nemají žádnou odpovědnost a nepotřebují rodičovskou dovolenou nebo se nemusí starat o své rodiny jinak než tím, že chodí do práce.
(Potlesk)
Godfrey Bloom
Paní předsedající, v odpovědi paní Jäätteenmäkiové bych uvedl, že jsem přesvědčen, že za děti nesou odpovědnost jejich rodiče a nikdo jiný. Nesouhlasím s tím, aby někdo přejímal odpovědnost za děti svých sousedů. Odpovědnost za své děti mají rodiče, a tak by tomu mělo být. Dle mého soudu platí, že čím více individuální zodpovědnosti by v Evropě - a v celém světě - bylo, tím lépe.
Angelika Werthmann
(DE) Paní předsedající, pane komisaři, skutečnost, že stále ještě musíme projednávat otázky rovného postavení mužů a žen, je jednou ze známek naprosté bídy naší společnosti. Ženy jsou znevýhodňovány nejen ve světě práce, ale i ve společnosti obecně. Těchto oblastí je nepřeberné množství, a proto se omezím jen na několik klíčových slov: výše odměňování, pracovní podmínky a podmínky pracovního zařazení, nejisté pracovní smlouvy, důchodové nároky, péče o dítě, sociální zabezpečení a různé formy násilí páchaného na ženách.
Je řada žen, které jsou lépe kvalifikovány než muži, a přitom zde projednáváme otázku stejného odměňování za stejnou práci - neuvěřitelné. Je to stejně neuvěřitelné jako skutečnost, že ženy jsou více ohroženy chudobou než muži; zvláště ohroženy jsou starší ženy a svobodné matky. Dovolte mi připomenout, že rok 2010 byl rokem boje proti chudobě. Chudoba je ženský problém. Tento problém má vážné důsledky pro společnost, protože chudoba způsobuje nemoci a může vést k nezaměstnanosti.
Edit Bauer
(HU) Paní předsedající, dnes máme v Parlamentu dvě rozpravy, které se týkají zpráv mých kolegyň poslankyň - kterým blahopřeji - a oblastí, o nichž je obtížné říct něco nového, protože v posledních letech zde stěží došlo ke změně a v určitém smyslu se situace dokonce zhoršila. V rozpravě o platech mužů a žen například každým rokem konstatujeme, že mezi nimi existují znatelné rozdíly, přestože zásada "stejné odměny za stejnou práci" byla stanovena už v Římských smlouvách v roce 1957. Navíc od roku 1975 máme také sekundární právní předpisy v tomto smyslu, a je pravda, že pokud bychom měli vytvořit seznam právních předpisů, které jsou sice platné, avšak nikoliv účinné, tento by měl šanci na obsazení prvního místa. Jak zde již bylo řečeno, z posledních statistických údajů vyplývá, že v současnosti činí tento rozdíl 17,5 %, někteří z nás si však vzpomenou, že před několika lety činil tento rozdíl pouhých 15 %, přičemž proměnlivost je zde velmi vysoká. A není to jen otázka malých a velkých podniků, ani to není jen otázka žen; je to otázka sociální spravedlnosti. Nemůžeme ani dost často připomínat, že rozdílné odměňování, jak už víceméně stejným způsobem připomněli někteří mí kolegové poslanci, je trestem pro ženy za mateřství a vzniká, když se mladé ženy vrací na pracovní trh. A zde spočívá skutečně velký problém: malé podniky nikdy nevyřeší problémy společnosti. Co Parlament v této souvislosti požaduje - aby bylo zajištěno transparentní rozdělování platů mezi pohlavími a aby ti, kteří trvale tuto zásadu porušují, nedostávali podporu z evropských fondů - což podle mého názoru není příliš. Je pravda, že došlo k určitému pokroku: zavedení "dne stejné odměny" je do určité míry pokrokovým opatřením, avšak skutečným úspěchem by bylo, kdyby se tento den konal 1. nebo 2. ledna namísto 5. března.
Edite Estrela
(PT) Paní předsedající, ženy představují většinu mezi univerzitními studenty a jsou lépe kvalifikované, jakmile však jde o rozhodovací pozice, jejich postup se zastaví o skleněný strop. Právě proto potřebujeme kvóty. Je škoda, že pan Bloom už odešel. Ať už jde o politiku nebo ekonomiku, měli bychom si povšimnout, že v čele centrálních bank stojí pouze jediná žena. Ženy finanční krizi nezpůsobily, mohly by však pomoci jí předcházet.
Proč, když mluvíme o kvótách, vždycky někdo zmíní zásluhy? Jsou to jen zásluhy žen, které jsou zpochybňovány? Je to tak, že muži nemají zásluhy? Kvóty jsou nezbytným a dočasným opatřením na podporu vyváženého zastoupení mužů a žen v rozhodovacích pozicích, a já bych proto ráda poblahopřála Komisi k jejímu úsilí zajistit, že rozhodování bude sdíleno, i pokud jde o hospodářskou moc.
Siiri Oviir
(ET) Paní předsedající, přeji všem všechno nejlepší k Mezinárodnímu dni žen! Pokud jde o rovné postavení mužů a žen, není to jen otázka rozdílů a sociální spravedlnosti. Rovné postavení mužů a žen je předpokladem udržitelného hospodářského růstu, zaměstnanosti, konkurenceschopnosti a sociální soudržnosti. Investice do opatření na zajištění rovného postavení mužů a žen se vyplatí ve formě vyšší míry zaměstnanosti žen, příspěvku k HDP, většího objemu vybraných daní a udržitelné míry plodnosti. Naše chápání rovného postavení mužů a žen je stále v některých případech na středověké úrovni, jak to alespoň vyplývá z projevů některých řečníků.
Toto téma provází strašák, tím strašákem jsou kvóty. Lidé zapomínají, nebo si nechtějí uvědomit, že na vedoucí pozice se kvóta nestanoví a že kvóty neuvedou do vedoucích pozic neschopné ženy. Ženy v Evropě mají lepší vzdělání, jsou schopné přijmout odpovědnost a dokážou dobře pracovat a získat za svou práci spravedlivou odměnu. Země, které tyto kvóty uplatňují a ve kterých byly zavedeny už před 20 lety - mám na mysli země severní Evropy - jsou dokladem toho, že prostřednictvím tohoto opatření lze našich cílů dosáhnout a že lidé dnes přehodnocují své chování - kvóty není tedy třeba zavádět v takovém rozsahu, jako tomu bylo v minulosti. Účast žen ve všech oblastech společnosti je dnes běžnou normou. Ráda bych toho řekla ještě mnoho k otázce chudoby stejně jako k otázce svobodných matek, čas mi to ale bohužel nedovolí. Děkuji všem, kteří přednesli projevy - jednou stejně zvítězíme!
Franziska Katharina Brantner
(DE) Paní předsedající, sté výročí Mezinárodního dne žen je dobrou příležitostí k oslavě, poděkování a pokračování v boji.
Zabýváme se zprávou o chudobě žen; jedním z hlavních důvodů tohoto problému je nestejné odměňování. Jak jsme již slyšeli, zásada stejného odměňování je zakotvena už v Římských smlouvách od roku 1957. Rozdíl v odměňování však stále činí v celoevropském průměru 17,5 % a v Německu až 23 %. V roce 2008 tato sněmovna přijala díky vynikající práci paní Bauerové zprávu o rozdílném odměňování. V této zprávě byla Komise vyzvána, aby dala podnět k přijetí legislativních iniciativ na boj proti nestejnému odměňování. Od té doby nebylo přijato žádné opatření. Navíc jediné, co jste udělali, paní komisařko Redingová, bylo, že jste vyhlásili 5. březen Evropským dnem stejné odměny, a to oznámením z pátku 4. března. Ještěže jste učinili toto prohlášení dříve, než zmíněný den uplynul.
Nemáme čas na bezvýznamná tisková prohlášení. Nechceme slyšet krásná slova. Chceme, abyste konečně přijali taková opatření, aby den stého výročí Římských smluv nebyl dalším dnem, kdy bude rozdíl v odměňování mužů a žen větší než 0 %. Chceme stejný plat hned.
Nyní bych se ráda vyjádřila k otázce kvót pro ženy a ke svému kolegovi poslanci z Anglie: ráda bych věděla, zda je přesvědčen, že pouhá 3 % žen v Anglii a v Evropě "znají svou práci". Možná, že to je důvod, proč je v dozorčích radách tak málo žen? Já si to nemyslím. Kvóty potřebujeme.
Paní Redingová, řekla jste, že podniky se musejí zavázat ke jmenování žen do příštího roku. Chcete mít do příštího roku pouze ty závazky, nebo chcete, aby byly do příštího roku ženy jmenovány? Říká se, že jste měla na mysli ten druhý cíl.
Tadeusz Cymański
(PL) Paní předsedající, projednávané usnesení nastoluje problém chudoby žen, který má zásadní význam. Měli bychom si připomenout, že ženy nesou nejtěžší břemeno, pokud jde o důsledky finanční krize. Jsou to především ženy, které pociťují důsledky této krize z hlediska nižší zaměstnanosti, nižších platů a restrukturalizačních opatření. Navíc jsou to právě ženy, které nesou rodičovskou odpovědnost a odpovědnost za výchovu a přitom se snaží vypořádat se se složitým a stále se měnícím pracovním trhem.
Situace žen v členských státech EU je velmi rozdílná, a proto je důležité, abychom projevili solidaritu a porozumění ženám v regionech, kde je problém chudoby zvláště naléhavý. Otázka nestejného odměňování by nás měla přimět k zamyšlení, protože rozdílné odměňování je jevem, se kterým se setkáváme i v podnicích řízených a vlastněných ženami. To je znepokojivá skutečnost, která vyžaduje, abychom se zamysleli nad hlubšími příčinami a nad tím, zda jsou administrativní předpisy a nařízení - závazné právní předpisy - v tomto ohledu dostatečné, nebo zda nebude potřeba změnit povědomí lidí a kulturu obecně. Nic nemůže nahradit respekt a sociální kulturu a ani právní úprava to sama o sobě nedokáže.
Ilda Figueiredo
(PT) Paní předsedající, je zvláště významné, že letos projednáváme právě v Mezinárodní den žen tyto zprávy, které se snaží upozornit na přetrvávající nerovnosti a diskriminaci. V některých zemích se poměry ve společnosti dokonce zhoršují.
Když si připomínáme historické datum spojené s bojem žen za uznání a výkon práv, připomínáme si rovněž zhoršující se nezaměstnanost a nestálá pracovní místa, společně s nízkými mzdami a diskriminací v oblasti mezd a na základě mateřství, která postihuje zaměstnané ženy; zvláště šokující a nepřijatelné jsou projevy této diskriminace u mladé generace.
Ženy stále častěji ztrácejí příjem a stávají se chudšími. Zvláště závažná je situace tělesně postižených žen, přistěhovalkyň a žen v důchodovém věku s nízkými důchody či žen s nízkými příjmy.
Zhoršují se problémy, kterým čelí ženy na venkově a ženy zaměstnané v rodinných zemědělských podnicích, stejně jako ženy, vlastnící mikropodniky a malé podniky. Dopad úsporných opatření v některých zemích, jako např. v Portugalsku, v Řecku a v Irsku, mají vliv na život žen jako pracovnic, občanek a matek.
To je případ záměrného snižování platů, zmrazení přijímání studentů do univerzitních oborů a zablokování kolektivního vyjednávání společně se škrty v oblasti zdravotnictví, vzdělání, sociálního zabezpečení a různých forem sociální podpory.
Zásadní otázkou je proto bránění přijetí opatření pod záminkou krize, což ohrožuje právo žen na rovnost a potřebnou hospodářskou a sociální soudržnost. Pěkná slova a prohlášení dobré vůle nestačí. Je čas zastavit neoliberální politiky Paktu stability a růstu, liberalizaci a privatizaci a volnou hospodářskou soutěž, které vždy slouží hospodářským a finanční zájmovým skupinám. Je načase upřednostnit ženy a jejich práva, rovnost a hospodářskou a sociální soudržnost, abychom vytvořili lepší společnost, abychom mohli skutečně respektovat lidská práva a upevnit pokrok, který ženy pomáhaly budovat pro naši civilizaci.
Teresa Jiménez-Becerril Barrio
(ES) Paní předsedající, dnes je velmi významný den pro téma rovného postavení mužů a žen, protože oslavujeme Mezinárodní den žen, kdy si připomínáme ty, kdo před 100 lety bojovali za právo žen na práci, jejich hospodářská práva a volební právo.
Dosáhli jsme za těch 100 let značného pokroku, mnohé však ještě zbývá vykonat. Skutečná rovnost je stále snem a diskriminace vůči ženám je stále životní skutečností.
Jsem přesvědčena, že každý z nás - jak muži, tak ženy - může udělat mnohem víc v zájmu dosažení skutečné emancipace žen. Ve světě je mnoho žen, jejichž právo na život je ohrožováno, jejichž důstojnost je narušována a kterým je odpíráno právo na svobodu.
Dovolte mi, abych dnes, u příležitosti Mezinárodního dne žen, projevila svou podporu a naději všem ženám, které bojují za svá demokratická práva v revoluci v severní Africe. Ženy nemohou mít v arabských zemích nebo kdekoli jinde na světě poloviční hodnotu než muži. Máme stejnou hodnotu a zasloužíme si totéž. Budu pokračovat v boji o dosažení této rovnosti a Mezinárodní den žen bude trvat do té doby, než této rovnosti dosáhneme.
Přestože to mnozí nechtějí vědět, skutečností je, že existuje mnoho žen, které vydělávají o polovinu méně než muži, a že domácí násilí postihuje především ženy a děti. Musím opakovat, že tyto skutečnosti musí být nadále předmětem zpráv v Parlamentu a všem slibuji, že o to budu usilovat.
Marc Tarabella
(FR) Paní předsedající, na úvod bych rád pochválil práci svých kolegyň poslankyň, paní Nedelchevaové a paní Plumbové.
V tento symbolický den stého výročí Mezinárodního dne žen mohu téměř doslovně opakovat to, co bylo řečeno v loňském roce, protože boj stále pokračuje.
Je pravdou, že ženy jsou při současné krizi poněkud odolnější vůči ztrátě pracovního místa. Pokud jde o boj s násilím proti ženám, očekáváme, že Komise oznámí, jaké má záměry, schválí naši výzvu ohledně vyhlášení evropského roku, který by na tento problém upozorňoval, a předloží příslušnou strategii. Podle mých informací k tomu má dojít brzy, což mě těší.
Stejné odměňování není doposud bohužel realitou navzdory značnému úsilí ze strany některých členských států a zejména Evropské komise. Členské státy bohužel rovněž odmítly otcovskou dovolenou navzdory mohutným snahám tohoto Parlamentu a právo na potrat stále ještě neuznávají čtyři členské státy Unie a jiné je zpochybňují.
Vítám novou belgickou právní úpravu ohledně kvót pro zastoupení žen ve společnostech a radách společností, stejně jako nesmírně aktivní přístup, který v této záležitosti projevuje paní Redingová a pan předseda Buzek a to i v tisku na druhé straně Atlantického oceánu.
Nakonec bychom však měli přesto oslavovat skutečnost, že po 100 letech jsme na půli cesty k rovnému postavení mužů a žen díky evropským a vnitrostátním právním předpisům. Pokračujme v tomto úsilí tak, aby netrvalo dalších 100 let, než dosáhneme skutečně rovného postavení obou pohlaví.
Emma McClarkin
Paní předsedající, jak mnozí poslanci připomněli, pokrok v oblasti ženských práv se rozvíjí pozvolně a po řadu let. Za 30 let od prvních voleb do Evropského parlamentu do voleb v roce 2009, kdy jsem byla zvolena i já, se zastoupení žen ve sněmovně zdvojnásobilo. Ženy v současnosti sehrávají významnou úlohu v politice, podnikání, průmyslu a ve sdělovacích prostředcích. Nejdůležitější však je, že jsme se jako společnost naučili oceňovat nezbytnou úlohu žen a uznávat jejich příspěvek, čímž si postupně vydobývají rovnost.
Musíme však dobře zvážit, jak dalece prosazovat výzvy k větší rovnosti a ve kterých oblastech. Naše úsilí by se mělo zaměřovat na ty oblasti, které nejsou ještě v současnosti v pořádku. Ve Spojeném království mají ženy stále ještě méně než 20% zastoupení mezi poslanci Parlamentu, téměř polovina společností zařazených do indexu FTSE 250 nemá ve správní radě žádnou ženu a na britských univerzitách ženy tvoří pouhou pětinu absolventů oborů strojírenství, přírodních věd a informačních technologií. Vzhledem k rozdílné povaze našich společností je třeba, aby tuto skutečnost řešily členské státy - bez kvót a cílů svévolně stanovených na úrovni EU.
Když však pomineme otázku zastoupení, v EU a vlastně v celém světě jsou tisíce žen, které jsou vystaveny násilí, vykořisťovány a vyloučeny. Právě ony nemají hlas. Jsou to právě tyto ženy - které trpí diskriminací, je jim záměrně bráněno v dosažení úspěchu nebo které jsou oběťmi útlaku - jež si rozhodně zaslouží naši plnou pozornost.
Astrid Lulling
(DE) Paní předsedající, nejprve bych přivítala nevelký počet mužů, kteří se připojili k nevelkému počtu žen v tomto plénu. Jsem přirozeně zastánkyní rovného zacházení a rovných příležitostí pro muže a pro ženy. Za jejich prosazování úspěšně bojuji na vnitrostátní i evropské úrovni už 50 let.
Zpráva o rovném postavení mužů a žen v EU v roce 2010 bohužel opět obsahuje přehnané požadavky, které jsou ve výsledku pro ženy kontraproduktivní. Nemám čas je zde všechny vysvětlovat. Není však chybou zpravodajky, že značné množství pozměňovacích návrhů učinilo tuto zprávu jen těžko stravitelnou.
Pokud jde o kontroverzní otázku, zda má EU stanovit kvóty pro akciové společnosti, musíme varovat před vyzdvihováním Norska, jakožto zářného příkladu tohoto opatření. Ptáte se patrně proč. Od zavedení kvót na zastoupení žen v letech 2003 až 2009 se snížil počet společností kotovaných na burze z 554 má 362. Každá třetí společnost uvádí jako důvod pro stažení z akciového trhu kvótu na zastoupení žen. V Norsku obsadilo 70 žen, kterým se přezdívá "zlaté sukně" přibližně 300 míst ve správních radách. Je to zvrhlé, ale zajímavé. Sama za sebe mohu říct, že bych o místo "zlaté sukně" stála, protože jsem dosud nikdy nebyla členkou žádné správní rady. Komise musí přemýšlet a pečlivě zvažovat důsledky, než na tento problém zareaguje příliš unáhleně.
Rovněž lituji skutečnosti, že tato zpráva jedním dechem doporučuje, aby byl ženám umožněn snadný přístup k antikoncepci a k potratu. Jinými slovy potrat je přirovnáván k antikoncepci jako jeden z prostředků kontroly porodnosti. To je urážka žen. S tím nemohu souhlasit, a to pomíjím skutečnost, že EU nemá v této oblasti žádnou pravomoc - subsidiarité oblige! Lituji, že některé poslankyně stále směšují tyto dvě záležitosti dohromady. To je zbytečné.
(Řečník souhlasil s položením otázky "postupem modré karty" podle čl. 149 odst. 8 jednacího řádu)
Licia Ronzulli
(IT) Paní předsedající, dámy a pánové, ráda bych položila jednu velmi jednoduchou otázku paní Lullingové: není přesvědčena, že snahám o rovnost mužů a žen brání i v roce 2011 takové postoje, jako jsou její názory, které jsou proto názory ženy a s nimiž nás tak ochotně seznámila?
Astrid Lulling
(FR) Paní předsedající, nevím, neřekla jsem nic do roku 2011, čím by se situace zhoršila? Nezhorší se, pokud budeme realističtí, bude se však zhoršovat, pokud budeme utopičtí a nerealističtí.
(Potlesk)
(Řečník souhlasil s položením otázky "postupem modré karty" podle čl. 149 odst. 8 jednacího řádu)
Marc Tarabella
(FR) Paní předsedající, paní Lullingová, i když bych mohl být hrdý na poděkování, které jste adresovala hrstce mužů přítomných v této rozpravě, jako jeden z mála mužských členů Výboru pro ženská práva a rovnost pohlaví bych se mohl skutečně urazit, jestliže mě házíte do jednoho pytle s panem Bloomem. Rád bych věděl, jestli rozlišujete mezi panem Bloomem a mnou, nebo jestli mám litovat toho, že nás spojujete do jednoho úsilí, protože jednoznačně zastáváme zásadně opoziční postoje.
Astrid Lulling
(FR) Paní předsedající, pane Tarabello, vůbec jsem se nezmiňovala o panu Bloomovi! Posloužil jste panu Bloomovi tím, že jste mu položil otázku a dal mu příležitost zde vystoupit. Jsem vděčná za otázky, které jste položil, protože mám čas říct, co potřebuji.
Musí vám však říct, pane Tarabello, že jste váženým členem Výboru pro práva žen a rovnost pohlaví. Mohu s vámi vždy počítat, pokud jde o hlas rozumu, a je mi líto, že vaše ani moje názory ohledně některých pasáží těchto zpráv nebyly vyslyšeny.
Zita Gurmai
Paní předsedající, ve výroční den Mezinárodního dne žen, kdy projednáváme zprávu paní Plumbové o podobě ženské chudoby a zprávu paní Nedelchevové o rovnosti žen a mužů v Evropské unii a orgány se zaměřují na kvóty pro zastoupení žen v předsednictvech společností, skupina PS Women věnuje svou kampaň na rok 2011 na problémy penzijních systémů a chudoby žen. Všechny evropské společnosti řeší stárnutí obyvatelstva a penzijní systémy v celé Evropě prochází reformou. Z toho důvodu musí EU vyslat signál, že život obyčejných žen leží v ohnisku našeho zájmu.
Pokud jde o základní otázku důchodů, Evropská komise by měla stát v čele úsilí o překonání strukturálních rozdílů mezi ženami a muži. Ženy by neměly být znevýhodňovány z důvodů, které nemohou ovlivnit: rozdílné odměňování, jak bylo zmíněno, péče o příbuzné a nedůstojná práce. Naším primárním úkolem je zvýšit povědomí mezi ženami. Musím připomenout, že v rámci probíhajících jednání o penzích se hledisko žen objevuje jen zřídka. Chceme, aby si tvůrci politik byli vědomi dopadů této skutečnosti a zjistili přesné údaje o ženách a důchodech.
Komise musí uskutečnit výzkum ohledně dopadu penzijních reforem v Evropě na jednotlivá pohlaví, a jsem si jistá, že Viviane Redingová tak učiní. Musíme prozkoumat osvědčené postupy na vnitrostátní úrovni a zabývat se evropským přístupem. Je skutečně načase zamyslet se nad tím, čeho jsme za posledních 100 let dosáhli. Potřebujeme jasnou budoucnost pro naše děti.
Je důležité, abychom si připomněli, co vykonala Clara Zetkinová před 100 lety, protože překonání rozdílů v odměňování mužů a žen byl její nápad. Je také důležité, abychom změnili styl Ginger Rogersové a Freda Astaira - vzpomeňme si, že Ginger Rogersová musela dělat vše "pozpátku a na vysokých podpatcích".
Lena Kolarska-Bobińska
(PL) Paní předsedající, zprávy o nerovnostech mezi ženami a muži v Evropské unii obsahují mnoho návrhů toho, co je třeba dělat, jaké kroky přijmout, aby se tyto nerovnosti zmírnily. Chtěla bych vyjádřit upřímné poděkování paní komisařce Redingové za to, jaká opatření přijímá na evropské úrovni ke zmenšení rozdílů mezi ženami a muži. Velkou část těchto opatření je však třeba přijmout na vnitrostátní úrovni, tedy na úrovni členských států. A právě zde se často naráží na tvrdý odpor ze strany politiků, institucí a veřejného mínění. Ženské organizace proto často žádají o pomoc Komisi. Akce zdola mají nicméně klíčový význam, jako v případě Polska, kde se podařilo odpor zlomit díky sociálnímu hnutí žen, tzv. Kongresu žen. Shromáždili jsme více než 100 000 podpisů na podporu sociálně-právní iniciativy a díky rozsáhlé diskusi, která mobilizovala veřejné mínění, polský parlament odhlasoval 35% zastoupení žen ve všech volebních seznamech včetně seznamů pro evropské volby. Jsem velmi hrdá na to, že se Polsko připojilo k zemím, kde je parita zákonným požadavkem, a že je prvním z nových členských států, který tuto důležitou změnu zavádí. Budeme nyní pozorně sledovat, jaký vliv to bude mít na účast žen v politice. Chtěla bych jasně říci, že bychom si měli ihned stanovit nové cíle, a těmito cíli by měl být rovný plat pro různé skupiny žen a parita v jiných rozhodovacích orgánech. Velmi vám děkuji.
Silvia Costa
(IT) Paní předsedající, paní komisařko, pane komisaři, dámy a pánové, děkuji zpravodajům a zároveň věnuji tento 8. březen ženám severní Afriky a Blízkého východu, např. mnoha ženám, které v tuto chvíli demonstrují v Káhiře a Íránu a bojují za demokracii a svobodu ve svých zemích. V tomto ohledu doufám, že budou přijata důrazná opatření, a to i ve vnější činnosti Evropské komise, aby s těmito ženami bylo navázáno spojení.
Dokonce i v Evropě dochází k velkému oživení účasti žen, počínaje požadavkem na respektování důstojnosti žen ve sdělovacích prostředcích a v chování mužů v institucích, jak dne 13. února na náměstích měst požadoval 1 milion italských žen a mnoho uvědomělých mužů.
Pokud jde o projednávané zprávy, připomínám, že existuje silná vazba mezi rostoucí nejistotou v práci a v životě mladých žen, i když jsou vzdělanější a kvalifikovanější, nedostatečnou ochranou netypických pracujících žen - taková je většina mladých žen - během mateřství a rodičovství, nedostatky stávajících politik při dosahování vyváženosti a nižší zaměstnaností žen, čím dál častějším výskytem chudoby mezi ženami a dětmi a nízkou úrovní jejich důchodů, a v důsledku toho jejich vyloučení z procesů rozhodování.
I když souhlasím s iniciativou paní Redingové týkající se správních rad, již méně podporuji iniciativu týkající se pojištění, kde hrozí postih zejména žen. Bez toho nebude žádná Evropa 2020.
Elisabeth Morin-Chartier
(FR) Paní předsedající, paní komisařko, dámy a pánové, především bych chtěla říci, že z mého pohledu boj za rovnost mužů a žen nijak nesouvisí s pravicí ani s levicí, není to boj mužů nebo žen, je to boj celé společnosti.
Která dnešní společnost by investovala do vzdělávání mladých dívek, jako to děláme my, jen proto, aby se poté v pracovním procesu připravila o 50 % této inteligence? To nemůže být společnost, ve které žijeme. Vyzývám vás, Komisi, Radu a Parlament, k mobilizaci, abychom po sobě zanechali více rovnostářskou, spravedlivější společnost, která klade důraz na odbornou přípravu mladých dívek a jejich inteligenci.
Druhý bod se, paní komisařko, týká rovného přístupu k odpovědným funkcím. Jak víte, jsem Francouzka a byla jsem proti kvótám. Ale po 10 letech jsem si uvědomila, že bez kvót ničeho nedosáhneme. Bez kvót nikdy nebudeme mít tolik žen jako mužů
(Potlesk)
na odpovědných postech. Dozvěděla jsem se, že předseda Parlamentu tento názor minulý týden podpořil.
Myslím, že nyní se opravdu musíme vydat touto cestou. Víte, že jsem byla proti kvótám, neboť považuji za poněkud potupné, že je třeba chránit ženy, které by se měly prosadit na základě svých schopností. Myslím, že nyní se však k tomu postupu musíme uchýlit.
Třetím a posledním bodem je nutnost bojovat za rovné platy pro muže a ženy. Děkuji vám za příspěvky.
(Potlesk)
Antigoni Papadopoulou
(EL) Paní předsedající, dnes se skláníme před bojem, který vedou ženy po staletí, a před úspěchy, kterých dosáhly. Zaznamenáváme přetrvávající nedostatečnou míru demokracie, což v současné době ještě zhoršuje hospodářská krize: chudoba, obchodování s lidmi, násilí, nezaměstnanost, sexuální vykořisťování, rozdíly v platech, očerňování ve sdělovacích prostředcích, přetrvávání stereotypních rolí a nedostatečný podíl na moci - to vše se týká žen - s největším dopadem na svobodné matky, starší ženy, přistěhovalkyně a ženy s postižením.
Potřebujeme koordinovaný postup na evropské a vnitrostátní úrovni, konkrétně účinnější politiky v oblasti pracovní a sociální ochrany pro boj s chudobou, více opatření pro sladění rodinného a pracovního života na podporu pracujících žen a aktivní opatření a kvóty pro vyrovnané zastoupení mužů a žen v mocenských orgánech. Potřebujeme dobré vzdělání a osvětu v boji proti násilí a stereotypům. Cesta je dlouhá, ale musíme se jí vydat, protože ženy si zaslouží lepší příležitosti bez předsudků.
Joanna Senyszyn
(PL) Paní předsedající, ženy jsou diskriminovány ve všech oblastech života, jsou bity a znásilňovány. Polovina evropských žen zažila násilí a více než milion ho zažívá každodenně. Zatímco pokračují práce na přípravě směrnice týkající se násilí vůči ženám, v Evropské unii zároveň existují země, bohužel včetně Polska, které umožňují používat právně podložené násilí vůči ženám v oblasti sexuálního a reprodukčního zdraví.
Nedostatek vhodné sexuální výchovy a obtížný přístup k antikoncepci znamenají, že ženy, které otěhotní, včetně nezletilých, jsou podle zákona nuceny dítě porodit. S těhotnou ženou se zachází jako s inkubátorem, je zbavena práva sama o sobě rozhodovat a práva na zdraví a soukromí, na které má každý člověk nárok. Zákaz potratů počet těchto výkonů nesnižuje. Protipotratové zákony je nutno odsoudit, neboť jde o formu násilí státu vůči ženám a institucionální diskriminace žen. Kdyby k těhotenství docházelo u mužů, potrat by byl posvátný.
Iratxe García Pérez
(ES) Paní předsedající, chtěla bych vyjádřit své uznání a vděčnost všem ženám, z nichž mnohé jsou dobře známé a píše se o nich, ale mnohé jiné jsou anonymní, které svým úsilím a bojem v posledních 100 letech dosáhly té úrovně rovnosti, jakou v současné době máme.
Nicméně zbývá ještě mnoho práce a tyto zprávy před nás staví otázky, jako je sladění rodinného a pracovního života, obtížný přístup na trh práce či boj proti násilí páchaném na ženách, které je jedním z největších zel, které v Evropě a ve světě existují. Rovnost mezi muži a ženami stále ještě není realitou. Musíme proto nyní vstoupit do nové etapy, kdy se závazky stanou skutečností.
Z evropských orgánů a z ostatní části evropské společnosti musíme pokročit směrem k dosažení skutečné rovnosti mezi muži a ženami. Tato rovnost může být příležitostí k nastolení spravedlivější a rovnoprávnější společnosti a na této cestě jsou muži nepostradatelní. Mnohé ještě zbývá udělat a společně to dovedeme až do konce.
Joanna Katarzyna Skrzydlewska
(PL) Paní předsedající, dnešní den je příležitostí připomenout si právo lidí na rovné zacházení, bez ohledu na pohlaví. I přes řadu přijatých opatření k zajištění rovných práv zůstává otázka rozdílů v platech mezi ženami a muži stále nevyřešena. Ženy jsou i nadále v těžší situaci; zaměstnavatelé často hodnotí jejich způsobilost pro určitou práci ne na základě jejich kvalifikace, ale podle toho, zda budou nebo nebudou mít děti, případně pokud je již mají, kdo se o ně postará v době nemoci. Mužům a otcům nikdo takové otázky nedává, když je přijímá do práce. Proto zdůrazňuji, že je nutno provést systémové změny a přijmout opatření, která změní způsob vnímání tohoto problému ve společnosti a samotným ženám pomohou osvobodit se od vnitřního přesvědčení, že pouze ony jsou odpovědné za výchovu dětí, a tak umožní tyto nerovnosti překonat. Protože znám charisma a odhodlání komisařky Redingové, věřím, že toho bude nepochybně dosaženo. Děkuji vám.
Mitro Repo
(FI) Paní předsedající, při příležitosti Mezinárodního dne žen je dobré podívat se, jak se rovnost v Evropě skutečně uplatňuje. Nově nás společně znepokojuje feminizace chudoby. Ačkoliv ženy pracují více než muži, muži dostávají vyšší plat, a ještě pobírají vyšší důchody. Není správné, že muži bohatnou a ženy chudnou. To platí zejména o starších ženách, a proto je třeba jim všemožným způsobem pomoci.
Stáří a stárnutí, zejména pokud jde o ženy, by nemělo být břemenem. Nemělo by být považováno za přítěž, ale za něco, co společnost a Evropu obohacuje a odkud lze čerpat. Budoucnost světa a Evropy bude záviset hlavně na ženách, a především matkách. Samozřejmě je dobré, že synové a manželé matek, jako pan Bloom a já, se věnují něčemu užitečnějšímu, než je válčení. Blahopřeji.
(Potlesk)
Ivo Vajgl
(SL) Paní předsedající, Vídeňská filharmonie, pravděpodobně nejlepší orchestr klasické hudby na světě, přijal do svých řad ženské členky a umožnil jim hrát teprve před několika lety. Jen si představte, jak by náš zdejší orchestr, tento Parlament, vypadal a zněl, kdybychom neměli své poslankyně, které ho svým temperamentem a kvalifikovanými diskusemi oživují.
Bezpochyby den jako je ten dnešní, který nám připomíná nerovné postavení žen, je více než potřebný. V den výplaty, v den, kdy se v práci rozdělují funkce, a každý den, kdy se jedná o péči o děti a rodinu, ženy postrádají rovné postavení. Naším úkolem v Evropském parlamentu a úkolem našich kolegů ve vnitrostátních parlamentech je vytvořit odpovídající zákony, které by tuto rovnost zajistily. Domnívám se však, že tuto rovnost podpoříme také tím, že každý den budeme ženám projevovat zájem a pozornost.
Anna Záborská
(SK) Paní předsedající, je důležité, že o chudobě žen hovoříme právě dnes. Zároveň je škoda, že při hledání řešení jsme ještě stále v zajetí jednostranného uvažování.
Řešením chudoby žen nejsou jen násilné zásahy do prostředí rodiny. Nejnovější výzkum Organizace pro hospodářskou spolupráci a rozvoj ukazuje, že tyto zásahy mají jen omezený úspěch. Ženy věnují práci v domácnosti a péče o děti více času než muži. A dokonce i tehdy, když rodičovskou dovolenou využije muž. Ne proto, že by musely, ale proto, že chtějí. A raději sáhnou po zaměstnání na částečný úvazek.
Podle výpočtů OECD se 30 až 50 % veškeré ekonomické činnosti žen neobjeví v současných měřeních blahobytu, jakým je například HDP na hlavu. Řešením chudoby žen je proto také uznání práce, kterou vytvoří v rámci solidarity mezi generacemi. Uznáním této práce učiníme základní krok k řešení chudoby.
Sylvana Rapti
(EL) Paní předsedající, chci říci něco jiného, dnešek pro mě není dnem oslav, je to den, kdy si připomínáme ženy, které zemřely při povstání v Americe, a to nikoli před 100 lety, nýbrž před 157 lety. Také na to bychom neměli zapomínat. Máme-li pokročit kupředu, potřebujeme tři základní věci:
první jsou zařízení pro pomoc pracujícím ženám, a sice školky a jesle;
druhou, pane komisaři Andore, je finanční podpora žen a
třetí je změna postojů ve školách a zde, paní komisařko Redingová, navrhuji stanovení kvót, nejen pro vedení, což je jako snaha opravit dům od střechy, ale také pro učitelské sbory ve školkách a školách, abychom se dočkali rovnosti pohlaví.
Na závěr vás, paní předsedající, žádám, jako předsedající ženu, abyste obešla předpisy a na tomto zvláštním slavnostním shromáždění ke Dni žen dala slovo zbývajícím deseti ženám přihlášeným do diskuse.
Ulrike Lunacek
(DE) Paní předsedající, paní komisařko, dámy a pánové, zde v jednacím sále i na galeriích, kampaň za práva žen na pracovišti, v rodině, v demokracii, za ekonomickou nezávislost žen a proti mužskému násilí, chudobě žen a diskriminaci svobodných matek, lesbických žen a přistěhovalkyň je kampaní, která trvá již příliš dlouho. Dnes slavíme 100. výročí Mezinárodního dne žen. Naštěstí ho budeme moci slavit také v budoucnu, a to úspěchy, kterých jsme již dosáhli, ale i to, co zatím ještě chybí.
Paní Morin-Chartierová již uvedla, že před deseti lety by kvótám příliš nevěřila, ale změnila názor, kvóty jsou nezbytné. Za to jí děkuji. Ženy kvóty skutečně potřebují, pokud mají uspět. Mužské kvóty máme ve všech dozorčích radách, statutárních orgánech, v politice a v podnikání. Mužské sítě fungují bez problému. Muži nejsou ve vlivných pozicích nutně kvůli svým schopnostem - někteří ano, ale v žádném případě to neplatí o všech - ale protože patří do těchto mužských sítí. To je důvod, proč potřebujeme kvóty a rovnost v odměňování.
Nikolaos Salavrakos
(EL) Paní předsedající, dnešní den považuji za velmi významný, neboť slavíme Mezinárodní den žen, tedy den žen, které milujeme, žen, kterých si vážíme, žen, které jsou našimi matkami, manželkami, sestrami a dcerami, den pracujících žen i žen v domácnosti. Chtěl bych vyjádřit své poděkování celému ženskému pokolení a zdůraznit, že osobně podporuji boj žen za rovnost ve společnosti a v práci, za rovné platy a za kvóty v mocenských orgánech, a odsuzuji všechny formy násilí páchaného na ženách a vykořisťování žen.
Více toho neřeknu, všechno již bylo řečeno. Děkuji vám, dámy, vám všem, přítomným i těm, které na tomto setkání nejsou.
Licia Ronzulli
(IT) Paní předsedající, dámy a pánové, v tento den bych chtěla zvlášť připomenout všechny ženy, které každý den bojují o dodržování svých práv v moderní společnosti, všechny ženy, které se rozhodnou mít dítě s vědomím, že pak bude obtížnější sladit pracovní život s novou rolí matky, všechny ženy, které jsou si vědomy svého nadání a schopností, a rozhodnou se proto jít svou vlastní cestou navzdory mnohým překážkám.
Právě z toho důvodu podporuji zavedení, alespoň zpočátku, povinných kvót pro ženy jako nástroje k prolomení kultury, která pomáhá pouze mužům. Jsem přesvědčena, že by to byla příležitost, na kterou čeká mnoho vzdělaných a odborně kvalifikovaných mladých žen, které si ji určitě nenechají uniknout.
Mám několikaměsíční dítě a mám sen. Doufám totiž, že moje dcera Vittoria nebude muset bojovat jako my, aby tyto skleněné stropy rozbila, a že ženský talent nebude už považován za povinnost, ale za skutečnou přidanou hodnotu.
Andrew Henry William Brons
Paní předsedající, byli to trockisté, kteří změnili marxistický třídní boj na boj mnoha nespokojených skupin. Společnost měla být rozdělena do skupin, jejichž členové možná věděli, že mají důvod k rozhořčení, nebo nevěděli, dokud jim to mladí bojovníci horlivě nevysvětlili. Skupiny se mohly vymezovat na základě etnické příslušnosti, víry, pohlaví, sexuality, věku nebo postižení. Všechny byly vyzývány, aby se zapojily do společné akce proti svým utlačovatelům.
Trockisté zestárli, pokud ovšem nebyli pověšeni. V některých případech přešli do mocenských a vlivných pozic. Jejich myšlenky se šířily mnohem rychleji a dále, než oni. Slovo "diskriminace" s vazbou "koho" se stalo absolutním zlem. V mnoha případech nelze zjistit viníka. Tím, kdo diskriminuje, je zbytek společnost. Vinu neseme všichni. Lidé, bez ohledu na své skutečné znevýhodnění, se této manipulaci musejí vzepřít.
Karin Kadenbach
(DE) Paní předsedající, paní komisařko, pane komisaři, 100. výročí Mezinárodního dne žen by mělo být zároveň příležitostí k zamyšlení a hodnocení. Chtěla bych dnes poděkovat průkopnicím, které nám proklestily cestu a umožnily, aby se tolik žen mohlo aktivně podílet na politickém a hospodářském životě.
Tento den by však měl být pro nás také varováním, abychom neohrozili to, čeho bylo doposud dosaženo. Mnohé aspekty programů různých členských států, které mají být nyní prováděny pod záminkou rozpočtové konsolidace, jsou namířené výslovně proti ženám, proti možnosti jejich vzdělávání, proti spravedlivým a důstojným mzdám, proti jejich aktivní účasti v politickém vývoji. Vyzývám především muže - a vidím, že jich je zde mezi námi několik - aby spolu s námi usilovali o dosažení našich velkých cílů, ať může být Mezinárodní den žen v budoucnu skutečným svátkem.
Viviane Reding
Paní předsedající, děkuji vám, dámy a pánové, za hlasitý a jasný vzkaz, kterého se mi dostalo. Mohu to shrnout do jedné věty. Většina z vás už dál odmítá 90% kvótu pro muže, kteří řídí naše podniky, a domníváte se, že je třeba to změnit.
(Potlesk)
Pracujme společně na dosažení této změny.
intervencí, analyzuji to, co bylo řečeno, shodneme se, myslím, na tom, že ženy si v politice vedou poměrně dobře. Máme před sebou stále ještě dlouhou cestu, ale vydali jsme se tím správným směrem.
Příliš dobře si bohužel nepočínáme v ekonomice. Chybíme v procesu rozhodování a od vás mi přišel vzkaz, že to musíme změnit. Pracujeme na místech s nízkými příjmy, přitom 60 % vysokoškolských absolventů jsou ženy. Ztrácejí se cestou na místa, kde je v době krize potřebujeme, aby se hospodářská situace zlepšila.
Nemáme na výběr. Jak máme dosáhnout 75% zaměstnanosti, ne-li prostřednictvím nevyužitého potenciálu těchto kvalifikovaných žen? Bezpodmínečně musíme změnit náš způsob řešení zaměstnanosti, a sice dát ženám příležitost a zapojit talenty, které jsme odborně vyškolili a vzdělali a které jsou pro pracovní místa k dispozici.
Vzala jsem na vědomí intervence o obětech. Je pravda, že ne všechny oběti jsou ženy a děti. Mohou to být také muži - ale většinou jsou oběťmi ženy, a to i malé dívky. Proto v souboru opatření týkajícího se obětí, který předložím v květnu, bude tato skutečnost zohledněna.
Krátce poté budeme slavit sté výročí Mezinárodního dne žen. Neměli bychom zapomínat, že slavíme také sto let od chvíle, kdy Marie Curie obdržela Nobelovu cenu. Chtěla bych říci všem ženám v tomto sále, že bychom měly být hrdé na to, že jsme ženy.
(Potlesk)
László Andor
člen Komise. - Paní předsedající, mám za to, že sto let boje a sto let pokroku je nutno respektovat, ale musíme zároveň připustit, že k úplné rovnosti mezi muži a ženami má současná Evropa ještě daleko. Mnohé z těchto nerovností se projevují nevyváženým zastoupením na trzích práce a ve formě předsudků vůči ženám v mnoha oblastech a v mnoha institucích na trhu práce.
Proto se domnívám, že ke zlepšení situace v této oblasti a dosažení pokroku bude nutno použít evropské politiky a evropské finanční nástroje, aby se zlepšily pracovní příležitosti a pracovní podmínky žen. Je možné přijmout řadu konkrétních opatření. Například co se týče evropských fondů, pokud je to možné a rozumné, velmi důležitou podmínkou by byly rovné příležitosti, a o to chceme usilovat.
Nicméně důležité je také přímé vytváření pracovních míst. Jedním z klíčových směrů při vytváření pracovních míst v příštích deseti letech budou tzv. bílá pracovní místa - tedy pracovní místa v oblasti zdravotní a dlouhodobé péče. Zde se musíme zaměřit na vytváření příležitostí, protože v každém případě tuto práci z velké části vykonávají ženy, ale bez odpovídajícího odměňování a bez možnosti započítat si nárok, včetně nároku na starobní důchod.
Pokud jde o otázku důchodů, v bílé knize o důchodech, která bude zveřejněna ve třetím čtvrtletí tohoto roku, budeme otázce rovnosti žen a mužů věnovat větší pozornost. Na této bílé knize důchodů pracuje skupina komisařů a za účasti a přispění komisařky Redingové dokážeme vyřešit problematiku rovnosti mužů a žen v otázce důchodů důrazněji než v předchozí zelené knize.
Souhlasím s paní Zimmerovou, že je to také otázka úpravy pracovní doby. To je zcela zásadní. Potřebujeme nařízení EU o pracovní době, umožňující lepší přizpůsobení pracovním potřebám a rodinným povinnostem. Lepší sladění práce a soukromí je naprosto nezbytné. Toto je součástí našeho programu důstojné práce. Souhlasím s těmi, kteří zdůrazňovali, že toto není pouze vnitřní otázka EU, je to mezinárodní odpovědnost, kterou musíme naplňovat.
Upozorňujeme ještě na jednu souvislost - a to mezi trhem práce a vzděláním - proto je nutno zlepšit kvalitu vzdělání, zvýšit povědomí, poučovat o právech, zejména o právech žen a - což je velmi důležité - o právech evropských menšin, ať už se jedná o přistěhovalce nebo jiné etnické menšiny.
A konečně, pokud jde o otázku kvót v dozorčích radách, minulý týden jsem měl příležitost hovořit o této věci s novým ředitelem Konfederace britského průmyslu - jsem si jist, že pana Blooma to bude zajímat. Tato otázka má mnoho aspektů. Kromě řešení stereotypů a organizačních a kulturních aspektů naše diskuse zdůraznila také nutnost jiného uspořádání rodinného života vzhledem k časové náročnosti práce na nejvyšší úrovni. Proto musíme jednat na mnoha frontách. Nesmíme vztahovat tuto diskusi pouze na pracovní a veřejný život. Věřím, že pokud budeme se vší odpovědností pokračovat v diskusi a Komise ve svém úsilí, můžeme v budoucnu dosáhnout pokroku.
Mariya Nedelcheva
Paní předsedající, paní Redingová, pane komisaři, chtěla bych poděkovat všem svým kolegům za jejich příspěvky a projevy.
Dnešní rozprava opět dokazuje, jak je pro nás otázka rovnosti žen a mužů důležitá. Všichni sdílíme společné hodnoty a zásady respektující lidskou důstojnost a bojující proti nerovnosti a diskriminaci.
Mám velký respekt k osobním a často národním významům, které každý z nás do těchto hodnot a zásad vnáší. V tom spočívá bohatství evropské vize o těchto otázkách. Kvůli těmto různým významům však nesmíme ztrácet ze zřetele naše společné cíle. Musíme i nadále usilovat o zlepšení podmínek pro ženy, jak na pracovištích, tak v rovině osobní a rodinné. Jejich přístup na trh práce je třeba dále podporovat, zejména na odpovědné pozice, a vnitrostátní orgány, instituce, politické orgány a podniky by za to měly nést odpovědnost. Je na nás všech, abychom dokázali, že tyto cíle jsou dosažitelné. Ano, již mnohokrát dnes bylo řečeno, že boj proti nerovnému postavení mužů a žen je každodenním zápasem. Silná politická vůle musí být podepřena konkrétními opatřeními. Vítám všechna opatření, která Komise oznámila, a předem děkuji i všem svým kolegům za podporu, kterou jim poskytujeme.
A ještě jedna věc. Během rozprav jsem byla kritizována za délku textu, který jak se zdá, rok od roku narůstá. Je to zřejmě proto, že předchozí doporučení nebyla plně uplatněna. Je třeba se ujistit, že je všichni respektují. Také se domnívám, že důvodem je složitost problematiky a její dynamický vývoj. Zdůrazňuji, že je na nás, abychom s tímto vývojem drželi krok, neuvízli v zajetí zastaralých myšlenek a byli schopni se orientovat.
A konečně se domnívám, že rovnost žen a mužů zůstává problémem nás všech. Především si myslím, že každý z nás má svobodnou vůli, aby si to uvědomil a usiloval o její dosažení. Rok 2011 je Evropským rokem dobrovolnictví a dosažení skutečného pokroku v otázce rovnosti žen a mužů by v tomto roce mělo být naší největší společnou iniciativou.
Rovana Plumb
zpravodajka. - Paní předsedající, chtěla bych poděkovat komisařce Redingové a komisaři Andorovi za jejich pevné závazky k těmto důležitým otázkám. Rovněž bych chěla poděkovat všem svým kolegům za jejich důrazné vzkazy v této dnešní důležité rozpravě.
V první řadě bych chtěla říci, že rovnost žen a mužů není pouze otázkou sociální spravedlnosti, ale také otázkou pokroku, a je třeba společně budovat spravedlivou společnost pro nás všechny. Dále bych chtěla říci, že velmi podporuji kvóty. Ano, potřebujeme ženy na nejvyšších postech, ale nezapomínejme na chudobu. Chudobu musíme řešit, musíme jí předcházet a snižovat její výskyt a potřebujeme konkrétní opatření. Prevence a snižování chudoby je důležitou součástí sociální solidarity a v solidaritu žen pevně věřím. Potřebujeme podporu všech občanů, potřebujeme podporu celé společnosti a chtěla bych poděkovat nevládním organizacím, sociálním partnerům a všem ženám a mužům ve společnosti, kteří každý rok, den za dnem bojují za dosažení rovnosti žen a mužů.
Tuto rovnost žen a mužů musíme uvést do praxe. Dnes můžeme na naší cestě nabrat vyšší rychlost, pojďme společně s věcmi pohnout. A ještě jednou opakuji, všem ženám přeji šťastné dny.
Předsedající
Společná rozprava je uzavřena.
Hlasování o těchto dvou zprávách se bude konat dnes v poledne, dne 8. března.
Poté budou následovat oslavy 100. výročí Mezinárodního dne žen. Žádám všechny ženy v poslanecké sněmovně, v Parlamentu, v Komisi a v Radě, aby se po obřadu laskavě dostavily ke společnému fotografování. Doufám, že toto hlášení všechny dámy a pánové ve svých kancelářích slyší a že se dostaví přímo na zasedání pléna.
Písemná oznámení (článek 149)
Luís Paulo Alves
Oslavou stého výročí Mezinárodního dne žen nelze dostatečně zdůraznit obohacující roli, kterou hrají ženy ve vývoji rodiny, společnosti a hospodářství, i když bývá často podceňována a nedostatečně finančně ohodnocena, což významně zvyšuje riziko chudoby.
Jeden z hlavních problémů spočívá v omezeném přístupu k práci, v pracovních podmínkách nebo dokonce v přístupu k funkcím odpovídajícím jejich kvalifikaci. Kromě toho současná hospodářská krize, které nyní evropské členské státy čelí, ještě zhoršuje postavení žen z hlediska zaměstnanosti, protože jsou ochotné přijímat nestálá pracovní místa. Podpora rovnosti znamená také boj proti násilí páchanému na ženách, ať už fyzickému, psychologickému či sexuálnímu, které je nutno potírat a odsoudit. Je proto nutné přijmout speciální programy na podporu aktivního zapojení či opětovného začlenění žen na trhu práce, a zároveň vytvořit konkrétní příležitosti pro celoživotní vzdělávání s cílem poskytnout jim dovednosti a kvalifikaci a rovněž posílit jejich sebedůvěru a rozvíjet schopnosti potřebné z hlediska strategie Evropa 2020.
Elena Oana Antonescu
V den, kdy slavíme Mezinárodní den žen, podporuji zásady uvedené ve zprávě o "rovnosti žen a mužů - 2010". Domnívám se však, že v nadcházejícím období musíme přejít od zásad spravedlnosti k přijetí konkrétních opatření zaměřených na snížení současných nerovností mezi muži a ženami. Pocházím z Rumunska, země, která byla v roce 2010 na žebříčku Indexu globálního rozdílu mezi ženami a muži někde uprostřed, přesně na 64. místě, pokud jde o diskriminaci mezi ženami a muži. Ženy v Rumunsku jsou obecně vzdělanější než muži a podíl žen na celkovém počtu vysokoškolských absolventů neustále stoupá. V současné době 60 % vysokoškolských absolventů jsou ženy a pouze 40 % muži. Avšak příjmy žen zůstávají i nadále nižší než příjmy mužů. Rizika spojená s nerovným postavením žen, jako je větší ohrožení chudobou a zamezení přístupu na klíčové pozice, ovlivňující jejich možnosti na trhu práce, jsou stále velmi silná. Doufám, že trh práce bude k ženám spravedlivější, a chtěla bych, abychom i my pomohli tuto situaci změnit. Tato zpráva je důležitým krokem.
Zuzana Brzobohatá
Problematika rovnosti pohlaví, zvláště v době stého výročí Mezinárodního dne žen, si zasluhuje patřičnou pozornost. Osobně považuji celou řadu věcí z předložené zprávy za mimořádně důležité. Jednou z věcí, kterou bych ráda podtrhla, je nerovnost ve výši důchodů mužů a žen. Tato nerovnost je způsobena tím, že pracující ženy přerušují častěji než muži svou profesní činnost, aby se mohly starat o děti a nemocné nebo starší členy rodiny, a kvůli svým rodinným závazkům přijímají ochotněji než muži práci na částečný úvazek nebo za nejistých pracovních podmínek. Právě tato skutečnost vede k nerovnosti mezi výší důchodů. Za neméně důležitý považuji apel na zvláštní pozornost věnovanou zranitelným skupinám žen, jako jsou zdravotně postižené či starší ženy, přistěhovalkyně, lesbické, bisexuální a transsexuální ženy nebo příslušnice menšin a ženy s nízkou kvalifikací nebo bez kvalifikace, které pečují o závislé osoby. V neposlední řadě považuji za důležité zajistit přístup k podpůrným službám zaměřeným na prevenci násilí páchaného na základě pohlaví a na ochranu žen před tímto násilím, a to bez ohledu na jejich právní postavení, rasu, věk, sexuální orientaci, etnický původ nebo vyznání, k čemuž zpráva také vyzývá Komisi a členské státy
Maria Da Graça Carvalho
Rovnost žen a mužů je základní zásadou naší doby, ale nerovnost mezi muži a ženami stále přetrvává. Podíl žen mezi vědci a inženýry se výrazně zvýšil. V Evropské unii tvoří ženy 59 % vysokoškolských absolventů a 41% z těch, kteří mají doktorský titul. Nad těmito paradoxními údaji je nicméně třeba se zamyslet.
Ženy jsou nedostatečně zastoupeny ve vědě, mluvíme-li o vedoucích pozicích. Jen 19 % profesorů na univerzitách v EU jsou ženy. Tato čísla naznačují, že existují problémy v přístupu žen na nejvyšší příčky akademické sféry. Je nutno nalézt řešení, která umožní sladit úspěšnou vědeckou kariéru se stabilním rodinným životem. Mám na mysli například využívání nových technologií, které vědeckým pracovnicím umožní pracovat z domova. Pouze tímto způsobem se nám podaří vyřešit nerovnováhu mezi muži a ženami ve vědě a výzkumu, která i nadále zůstává překážkou v dosažení evropského cíle zvýšit konkurenceschopnost a maximalizovat potenciál pro inovace.
Monika Flašíková Beňová
Životní podmínky občanů a občanek EU velmi negativně ovlivňuje současná hospodářská a sociální krize. Vážně ohrožuje ženskou část obyvatelstva, zejména v oblasti rovného postavení žen a mužů, pracovních podmínek a přístupu k zaměstnání. Pracovní podmínky či výše příjmů žen byly vážně zasaženy, a pokud se bezodkladně neprovedou vhodná opatření, hrozí, že se situace ještě zhorší.
Je také důležité zohlednit postavení žen v rámci boje proti chudobě. Na celosvětové úrovni - ve srovnání s mužskou populací - podle statistik až o 17 % více žen žije v chudých podmínkách. Podceňovaná je rovněž zásluha žen na rozvoji rodiny a společnosti. A právě nerovnosti mezi muži a ženami, zejména v oblasti přístupu ke vzdělání či přerozdělení rodinných povinností, jsou faktory vedoucí k prohlubování chudoby žen. Závažné důsledky zanechává i rozdílné odměňování mužů a žen anebo tzv. skleněný strop, který brání ženám zastávat manažerské či vedoucí funkce.
Prosazování rovnosti žen a mužů je určitým bojem proti násilí vůči ženám. Bez ohledu na závažnost fyzického, psychického nebo sexuálního násilí je bezpodmínečně nutné proti jeho různým formám bojovat. I kvůli tomu je ze strany vlád členských zemí EU i evropských orgánů žádoucí podporovat mechanismy zaměřené na dosažení rovnosti žen a mužů v různých aspektech sociálního, hospodářského a politického života.
Ville Itälä
Je samozřejmě na místě, abychom při příležitosti Mezinárodního dne žen diskutovali o rovnosti žen a mužů, ale to nestačí. Důležitost této otázky musí být zjevná i ve všech dalších dnech, kdy rozhodujeme. S rovností je neodmyslitelně spojeno nedotknutelné právo každé lidské bytosti na vlastní tělo. To se pak rozšiřuje i na právo na antikoncepci, potrat a dobré sexuální zdraví. Všechny tyto otázky byly, jsou a nepochybně ještě dlouho budou ve způsobu hlasování Parlamentu patrné. Bohužel až příliš často spory stále odrážejí postoje, které podřízenost žen udržují.
Filip Kaczmarek
Rovnost je jednou ze základních hodnot Evropy a je to hodnota jednoznačně pozitivní. Jediným problémem je to, že rovnost je vykládána mnoha různými způsoby, z nichž některé jsou zcela extrémní, které nepočítají se skutečnými rozdíly, které mezi lidmi existují. Možnosti nejrůznějších výkladů vedly ke vzniku ideologií, které s pojmem rovnosti bezprostředně souvisejí. V minulosti se vyskytly případy, kdy byly páchány trestné činy, dokonce i genocida, ve jménu rovnosti chápané zvláštním a dogmatickým způsobem. Pokud jde o rovnost žen a mužů, nebezpečí dogmatismu je menší, ale stále se vyskytují příliš radikální postoje. Rovnost žen a mužů se nemůže omezovat na politická prohlášení a právní předpisy. Velmi důležité je zavedení norem vycházejících ze zásady rovnosti a k tomu je nutné změnit způsob myšlení. Musíme povzbuzovat a podporovat aktivity v oblasti vzdělávání a informací a prosazovat osvědčené postupy. Musíme usilovat o to, aby povědomí o rovnosti bylo všeobecně rozšířené a nikoli výjimečné. Skutečná rovnost musí být zakořeněna v lidech, v jejich postojích a v jejich obvyklém, přirozeném chování. Rovnost také není izolovanou hodnotou. Neměli bychom přijímat žádné potvrzení rovnosti, které je vyjádřeno takovým způsobem, že vylučuje jiné zásadní hodnoty, jako je svoboda, důstojnost a spravedlnost.
Jan Kozłowski
Na začátku bych chtěl poblahopřát zpravodajkám k jejich zprávám, které se zabývají důležitou otázkou rovných práv. Jak uvádí jedna ze zpráv, více než 20 milionů Evropanů, většinou žen, mají omezený přístup na trh práce, protože pečují o závislé dospělé osoby. Víme také, s jak velkými problémy se potýkají rodiče, kteří chtějí spojit výchovu dětí s pracovní činností. Přijetí konkrétních kroků pro sladění pracovního a rodinného života považuji z hlediska sociálního i ekonomického vývoje v Evropě za nanejvýš důležité. Je třeba přijmout opatření na podporu budování místních podpůrných systémů pro rodiny pečující o děti a závislé dospělé osoby, provést revizi právních předpisů a ve větší míře využívat nové technologie s cílem odstranit překážky související s pružnými formami zaměstnání. Domnívám se, že Evropská unie by se měla ze všech sil snažit zajistit, aby v plném rozsahu uvolnila obrovský potenciál svých schopných a vzdělaných obyvatelek.
Petru Constantin Luhan
Cením si mnoha otázek, které tato zpráva přinesla, a umožnila nám, bez ohledu na to, ve kterém výboru pracujeme, nalézt řadu vzájemných souvislostí, kterých je třeba dosáhnout, a přispět tak větší měrou k dosažení cílů strategie Evropa 2020. Jak jste viděli, požadavek zní, aby na podporu podnikání žen byla přijata opatření na vnitrostátní a evropské úrovni, konkrétně aby byla vytvořena vzdělávací struktura, zavedeno odborné a právní poradenství a usnadněn přístup k veřejným a soukromým finančním prostředkům. Zvlášť oceňuji potřebný rozvoj podnikání na místní a regionální úrovni jako hlavní zdroj pracovních míst a hospodářského rozvoje. Potenciál, který ženy nabízejí, pokud jde o vedení podniků, je využit ve velmi malé míře. Domnívám se proto, že Evropský sociální fond i Evropský fond pro regionální rozvoj musí podpořit opatření, která umožní rozšířit podnikatelskou činnost mezi ženami. Samozřejmě mohou existovat kulturní, materiální či ekonomické rozdíly, které nám v tom brání. Jsou to však faktory, s nimiž musíme počítat a pro které je nutno vytvořit rámec potřebný k jejich překonání.
Jiří Maštálka
Ani sto let od prvních veřejných vystoupení žen v boji za svá práva ještě nepřineslo žádoucí výsledek. Ba právě naopak. Současná krize vrací kolo dějin v řešení rovného postavení mužů a žen o pár metrů nazpátek. Ženy dnes, stejně jako před 100 lety, po celém světě opět vycházejí do ulic. Stojí v čele demonstrací v Řecku, Španělsku, Česku či Belgii, ale též v zemích severní Afriky. To, čím se ještě donedávna chlubila EU, tj. zlepšující se postavení žen na trhu práce a v získávání vzdělání, kvalita životní úrovně, zajištění péče o zdraví žen či větší zastoupení ve státoprávních orgánech, jako by s prohlubující krizí bylo vytěsňováno na okraj zájmu společnosti. Protikrizová opatření jsou spíše zaměřena na mužskou populaci. Potřeby žen jsou vnímány jako druhořadé záležitosti. Těch uplynulých sto let ukázalo, co všechno ženy dokázaly dát světu, pokroku, kolik životů obětovaly v boji za mír. A kolik nových životů přivedly na svět. To vůbec není málo. Svět ale zůstává ženám stále něco dlužen. Ne brát je na milost, ale jasně deklarovat jejich rovnocenné postavení ve společnosti. Vždyť ty ženy nebojují samy za sebe, ale za lepší, humánnější svět.
Véronique Mathieu
Nejprve bych chtěla ocenit odvážný a obrovský úkol, který na sebe vzala moje kolegyně, paní Nedelchevová, zpravodajka pro tuto otázku. Boj o rovné postavení žen a mužů je každodenním zápasem napříč všemi našimi státy. Moje generace byla jednou z prvních, která zažila ženy v odpovědných vedoucích pozicích, především ve volených funkcích. Jsem proto velmi ráda, že ženy jsou nyní přítomny v mnoha oblastech, které pro ně ještě docela nedávno byly uzavřeny. Nerovnosti nicméně přetrvávají a je třeba vybojovat ještě mnoho bitev, v neposlední řadě proti přetrvávajícím rozdílům v platech a o místo žen ve vedení velkých podniků. Na závěr bych chtěla zdůraznit, že je důležité, aby všechny ženy měly přístup ke kvalitní reprodukční lékařské péči. Od samého počátku své politické dráhy bojuji o právo žen podstoupit potrat v bezpečném lékařském prostředí. Musí být zajištěna také snadná dostupnost antikoncepce. Jsem proto zastáncem názoru, že by antikoncepce měla být zdarma, zejména pro mladistvé.
Franz Obermayr
Snaha prodávat kvóty pro ženy jako milník je čirý populismus. Co ženy opravdu potřebují, je skutečná svobodná volba v životě. Musí mít jistotu, že žádné z jejich rozhodnutí nebude mít menší váhu. Důležitým krokem v tomto směru by bylo zavedení společného zdanění příjmů domácností ve všech členských státech, aby se založení rodiny nestalo pastí chudoby. Podpora kvót pro ženy v dozorčích radách přichází pouze od žen, které již mají špičkové příjmy, pokud vůbec. Od té doby, co Norsko zavedlo povinné kvóty pro ženy ve správních radách kótovaných společností, drží tyto pozice pouze malý počet žen, které obsazují několik křesel v různých správních radách. V podnicích jsou tyto ženy často pohrdlivě označovány jako "zlaté sukně", což není úplně příznivé pro pracovní atmosféru. Musíme začít tam, kde jsou ženy skutečně znevýhodněny. Musíme se zaměřit na postavení neplacených pečovatelek, práci na částečný úvazek a na tíživou situaci mnoha žen, které se usilovně snaží zvládnout nároky rodiny a pracovní kariéry.
Olga Sehnalová
Společenská soudržnost a evropský sociální model jsou hodnotami, které Evropu odlišují od společností v jiných částech světa. Je otázkou, nakolik jsou to hodnoty udržitelné v kontextu volání po globální konkurenceschopnosti založené na snižování nákladů na práci, rozvolňování pracovního práva, snižování sociální ochrany zaměstnanců a oslabování role státu. Globální konkurenceschopnost tím pravděpodobně zásadním způsobem neposílíme, mnohem pravděpodobněji však dosáhneme nevratného podkopání sociální soudržnosti a rozevření nůžek ve společnosti. A nemylme se. Ženy jsou těmito opatřeními ohroženy zásadním způsobem. Rozdíly v odměňování mají významný dopad, stejně tak jako rozpočtové škrty ve veřejném sektoru. Penzijní a zdravotnické reformy na národní úrovni musí být z tohoto pohledu k oběma pohlavím spravedlivé. Není náhoda, že otázka chudoby Evropanů se právě častěji týká starších žen. Boj proti těmto nerovnostem není virtuální realitou. Dotýká se konkrétních lidí.
Jutta Steinruck
Když dnes v den 100. výročí Mezinárodního dne žen diskutujeme o zprávě paní Nedelchevové, pak je nejvyšší čas přejít konečně od slov k činům. Proti znevýhodnění žen v Evropě lze účinně bojovat pouze tehdy, pokud místo dobrovolných závazků zavedeme závazná pravidla. Patří sem povinné kvóty pro ženy ve správních radách i na všech dalších úrovních, důsledný boj proti nejistým pracovním podmínkám, které mnohem více postihují ženy než na muže, zlepšení profesních perspektiv pro ženy již v průběhu vzdělávání, a to systematickým rozšiřováním spektra dostupných profesí, zákaz finančního znevýhodňování žen v oblasti daní a příjmu, právně zakotvené plány rovnosti žen a mužů v podnikání a v průmyslu na podporu žen, pravidelné kontroly a zprávy o případném pokroku dosaženém v Evropě.
Dovolte mi, abych zakončila těmito slovy: po 100 letech trvání Mezinárodního dne žen se my ženy už nespokojíme s pouhými planými řečmi. Chceme právně závazné předpisy a chceme, aby bylo konečně uznáno, že práce žen významnou měrou přispívá k naší prosperitě.
(Zasedání bylo na několik okamžiků přerušeno)