Revize směrnice o souborných službách pro cesty (rozprava)
Předsedající
Dalším bodem je prohlášení Komise o revizi směrnice o souborných službách pro cesty.
John Dalli
člen Komise. - Pane předsedající, je mi ctí, že Vám mohu poskytnout aktuální informace o práci Komise na přezkumu směrnice o souborných službách pro cesty. V roce 1990, kdy byla směrnice přijata, patřily zájezdy se soubornými službami k nejčastějším typům zájezdů. Od té doby se situace na trhu výrazně změnila. Rozvoj internetu umožnil, aby si služby objednávali spotřebitelé přímo u poskytovatelů zájezdů, leteckých společností a hotelů. Nabídka letecké dopravy byla navíc převratně změněna rychlým rozvojem nízkonákladových leteckých společností. To zároveň posílilo hospodářskou soutěž na trhu s cestovními službami a možnost spotřebitelů si vybrat.
Spíše, než aby kupovali předem dané souborné služby, organizují si v dnešní době občané EU své zájezdy většinou sami. V důsledku těchto změn je při svých zájezdech chráněno stále méně spotřebitelů. Jsme si také vědomi, že platná směrnice narušila v odvětví cestovního ruchu rovné konkurenční prostředí, neboť některé subjekty jsou jí upravené, jiné nikoli, a přitom prodávají podobné produkty.
Minimální harmonizace této směrnice dále zapříčinila právní roztříštěnost v členských státech. Znamená to, že platné právní předpisy nemusí být příliš aktuální.
Z tohoto důvodu začala Komise minulý rok pracovat na postupu posouzení dopadu, aby se tak připravila na případnou revizi směrnice o souborných službách pro cesty. V souvislosti s těmito pracemi na posouzení dopadu zveřejnila Komise v listopadu 2009 studii, která analyzuje poškozování spotřebitelů v oblasti tzv. dynamických souborných služeb pro cesty.
V téže době Komise zahájila veřejnou konzultaci o revizi směrnice. Konzultace byla ukončena k 7. únoru 2010. V současné době Komise zpracovává více než 170 příspěvků, které do posouzení dopadu zahrne. Z výsledku posouzení dopadu vyplyne možný rozsah revize.
Dovolte mi však stručně popsat hlavní zásady této práce. Za prvé, vysoká úroveň ochrany je klíčem, pokud skutečně chceme zajist, že budou mít spotřebitelé při nákupu svých zájezdů důvěru. Za druhé, musíme zlepšovat fungování vnitřního trhu pro cestovní služby především proto, že v této oblasti se přeshraniční nákupy realizují velmi často.. Pro další harmonizaci příslušných právních předpisů v jednotlivých členských státech je tedy velmi vhodná. A konečně, považuji za nezbytné věnovat větší pozornost vytvoření rovného konkurenčního prostředí pro podniky prodávající souborné služby pro cesty.
Komise má v úmyslu předložit svůj návrh na počátku roku 2011. V revizi bude hrát klíčovou roli stanovení rozsahu působnosti této směrnice. Komise se bude zabývat možnostmi rozšíření působnosti této směrnice tak, aby se vztahovala na širší úpravu cestování včetně dynamických souborných služeb pro cesty. To by nám mohlo pomoci zvrátit trend, kdy je na svých zájezdech chráněno stále méně spotřebitelů.
Musíme aktualizovat odlišné požadavky na poskytování informací a upřesnit povinnosti obchodních stran smluvního vztahu. A konečně, Komise musí v zájmu zvýšení povědomí spotřebitelů prozkoumat náklady a přínosy zavedení označení standardizovaných souborných služeb pro cesty, jejichž uvedení by bylo při prodeji zájezdů se soubornými službami vyžadováno.
Komise zároveň prověřuje možnosti posílení ochrany cestujících, kteří si kupují letenky sami, proti úpadku letecké společnosti, jak v nedávné době požadoval Evropský parlament.
Na počátku roku 2009 zveřejnila Komise nezávislou zprávu, která se zabývala možnými způsoby řešení takových případů úpadku. Dne 15. prosince 2009 jsme také zahájili veřejné konzultace o budoucí podobě práv cestujících v letecké dopravě. Tyto prvky budou tvořit základ pro posouzení dopadu. Chystáme se Parlamentu předložit co nejvhodnější opatření na ochranu proti úpadku do konce roku 2010.
Andreas Schwab
, jménem skupiny PPE. - (DE) Pane předsedající, jménem své skupiny bych chtěl nejprve poděkovat panu komisaři Dallimu za jeho sliby a vysvětlení, že má v plánu provést v roce 2011 revizi směrnice o souborných službách pro cesty, která pochází z roku 1990. Z hlediska načasování je to mimořádně vhodný okamžik, kterého bychom měli využít, protože v oblasti souborných služeb pro cesty tu je celá řada témat, v nichž spotřebitelé nejsou o svých právech dostatečně informováni. Například množství internetových stránek je svádí k tomu, aby využívali dalších nabídek prostřednictvím dodatečných odkazů, přestože tyto služby nepodléhají stejným mechanismům ochrany, jak tomu bylo u služeb původních. Hovoříme zde zejména o nabídkách nízkorozpočtových leteckých společností.
Za druhé, tyto nízkorozpočtové letecké společnosti znemožňují ve většině členských států Evropské unie doručování soudních písemností, čímž podstatně omezují ochranu spotřebitele konkrétně v případech, kdy se spotřebitelé skutečně chtějí bránit právní cestou. To se musí v návrhu nové směrnice rozhodně změnit.
Za třetí, musíme si také položit otázku, zda práva cestujících v letecké dopravě a práva, která v současnosti platí podle platné směrnice o souborných službách, by z dlouhodobého hlediska měla být sloučena do jednoho dokumentu, aby se mezi součástmi obou právních předpisů odstranily rozpory.
Za čtvrté se domnívám - a na to jste poukázal - že posuzování práce cestovních kanceláří, které se liší země od země, by přeshraniční poskytování zboží a služeb ze strany cestovních kanceláří velice zkomplikovalo. V některých zemích jsou cestovní kanceláře odpovědné jako poskytovatelé zájezdů se soubornými službami, zatímco v jiných, například v té mojí, jsou tyto cestovní kanceláře jen zprostředkovateli. Bylo by proto žádoucí, kdybychom se přinejmenším na celoevropské úrovni dokázali sjednotit na zásadách, které přeshraniční práci těchto cestovních kanceláří usnadní.
Vzhledem k tomu, že spotřebitelé stále více využívají internetu, obchody se soubornými službami pro cesty zveřejňované na internetu by v budoucnu měly být také řádně označované a aby zde rovněž nebylo možné zneužití.
Alan Kelly
jménem skupiny S&D. - Pane předsedající, tato rozprava je velice aktuální v tomto zvláště důležitém okamžiku pro cestovní ruch, leteckou dopravu i ochranu spotřebitele.
Máme za sebou léto, kdy snad polovina Evropy uvízla na dovolených, neboť letecké společnosti a cestovní kanceláře na všech stranách krachovaly a spotřebitelé zůstávali v cizích zemích, daleko od svých blízkých. Je zjevné, že spotřebitelé nebyli našimi právními předpisy dostatečně chráněni. Měli jsme zprávy o několika případech, kdy cestujícím zcela chyběly informace o om, kdy by se mohli dostat domů, nebylo zřejmé, kdo je za stávající situaci technicky odpovědný, neměli k dispozici žádné telefonní číslo, na které by mohli zavolat, aby se dozvěděli nějaké informace, a netušili, jak po návratu domů požadovat náhradu.
Proto aktuální rozpravu a snahu Komise se touto otázkou zabývat velmi vítám, neboť my všichni jsme tuto oblast příliš dlouho opomíjeli. Na mnohé problémy směrnice o souborných službách pro cesty poukazovala příslušná parlamentní zpráva již před deseti lety, ale od té doby bylo učiněno jen velmi málo. Jsem si vědom toho, že některými otázkami se bude zabývat navrhovaná směrnice o právech spotřebitele, přeshraniční letecká doprava si však v evropských právních předpisech žádá pro ochranu spotřebitele rozsáhlejší úpravu.
Už to, že název tohoto právního předpisu zůstává stále směrnice o souborných službách pro cesty, ukazuje na jeho neaktuálnost. Velká většina spotřebitelů, pokud nalezne levnější způsob, jak jet na dovolenou a jak poznávat svět, již dnes zájezdy se soubornými službami nevyužívá. Čtyřicet pět procent cestujících v mé zemi, Irsku, se využíváním souborných služeb neobtěžuje, a vím, že v řadě členských států je situace obdobná. Mnozí lidé jako kdyby si byli vlastní cestovní kanceláří, v čemž jim pomáhá online rezervace na internetových stránkách, jako je Tripadvisor, kde se sami sobě stali vlastní cestovní kanceláří. Naše právní předpisy musí na tyto změny v chování spotřebitelů reagovat.
Jednou z nejdůležitějších věcí, kterou musí jakákoli revize splňovat, je to, aby spotřebitel jasně věděl, kdo je v situaci, kdy dochází ke zpoždění a zrušení, odpovědný. Cestovní společnosti musejí mít mandát poskytovat velmi přesné informace. Spotřebitelům je třeba sdělit, kde mohou tyto informace získat, a musí být informováni o svých právech za okolností, které nastaly.
(Předsedající řečníka požádal, aby s ohledem na tlumočníky hovořil pomaleji)
Podle platných právních předpisů není odpovědnost jasně stanovena. Je v případě nešťastné náhody odpovědná letecká společnost? Nebo cestovní kancelář? Nebo snad letiště, či železniční stanice? Koho by měl spotřebitel žádat o informace? Typicky se tyto situace mění ve změť informací z jednotlivých zdrojů a nikdo neví, zda jsou míněny poctivě.
Chceme-li vybudovat evropské hospodářství založené na přeshraničním obchodě, spotřebitelé musí být informováni o svých právech a nárocích i o jejich vymáhání i o tom, jak komunikovat. Vím například, jak velmi obtížné je, aby bylo nalezeno oddělení stížností letecké společnosti. Jak se můžete domáhat náhrady, když nevíte, kam máte jít a kde se ptát?
Budu požadovat - a doufám, že se s tím ztotožní i Komise - aby základní zásady ochrany spotřebitele byly sděleny jasnou formou prostřednictvím právního předpisu, který je jednotně chápán, a který je jednoduchý. Aktualizovat tento právní předpis nestačí. Členské státy musí mít povinnost seznámit své občany s novým právním předpisem bezprostředně po jeho přijetí.
A na závěr ještě jedna myšlenka, kterou by se Komise mohla zabývat: jaká je cena letu? Všichni víme, že inzerované ceny nezahrnují daně a poplatky: existují poplatky za odbavení, za nadbytečná zavazadla, poplatky prakticky za vše a za nic. Revize této směrnice poskytuje vhodnou příležitost, abychom cestovní a letecké společnosti přiměli k větší transparentnosti - a my této příležitosti musíme využít.
Gesine Meissner
jménem skupiny ALDE. - (DE) Pane předsedající, pane komisaři Dalli, ráda bych vás nejprve jménem skupiny ALDE vřele uvítala. Již jste uvedl, že máte v plánu směrnici, o níž hovoříme, revidovat.
Můžeme být skutečně šťastni, že žijeme v Evropě, neboť v Evropě, v Evropském parlamentu, můžeme společně diskutovat dokonce o tom, jak můžeme jezdit na výlety s našimi fretkami a dalšími zvířaty v zájmovém chovu. To bylo téma předchozí rozpravy a já jsem byla velmi ráda, že jsem Evropanka a byla jsem na to hrdá, nejen kvůli tomu, že regulovat můžeme i něco takového, jako je ochrana spotřebitelů a ochrana zvířat.
Nyní však hovoříme o regulaci cestování lidí. To je v Evropě důležitým právem. Chceme mobilitu a svobodu pohybu osob a diskutujeme o tom, jak to zajistit. Před dvaceti lety jsme měli směrnici, která upravila zájezdy se soubornými službami a mohli jste si tedy říci: mohu se vydat poznávat jiné země, spatřit krásy ostatních evropských zemí a přitom si být zcela jist, že mne má práva chrání. Budu informován předem o tom, co mám očekávat, nebudu z informací zmaten, informace jsou určitě správné, a pokud něco nebude fungovat, obdržím náhradu. To bylo před dvaceti lety.
Jak jste, pane komisaři, řekl, od té doby se mnohé změnilo. V současnosti lidé často využívají rezervací přes internet, a to pak vede k právním mezerám v systému. Položili jsme ve Výboru pro dopravu před půl rokem komisaři otázku související se SkyEurope na Slovensku, neboť se objevil problém, že cestující nízkonákladových letů uvízli a nebyli přepraveni dále. Tehdy se jednalo pouze o drobnou mezeru v právních předpisech, která se dotkla jen těch lidí, kteří si let rezervovali na internetu bez kreditní karty, ale my chceme, aby se lidé mohli po Evropě pohybovat volně, aby si mohli svou dovolenou opravdu užít a byli přitom chráněni.
To znamená, že máme-li zhlediska ochrany spotřebitele v systému takové mezery a chceme-li, aby měla ochrana spotřebitele v Evropě vysokou úroveň, musíme tuto směrnici o souborných službách pro cesty revidovat a musíme se rovněž zamyslet nad tím, zda je nutné, jak již uvedl můj kolega, abychom měli zvláštní úpravu pro cestující v letecké dopravě. Touto otázkou se musíme ještě zabývat a já do ní již nyní vkládám velká očekávání, protože chceme, abychom mohli cestovat spokojeně a bezpečně, a to nejen se zvířaty, ale samozřejmě i s našimi rodinami.
Frieda Brepoels
Pane předsedající, pane komisaři, dámy a pánové, jak řekl náš nový komisař, legislativní rámec již neodpovídá dnešní realitě trhu s cestovními službami, který se v mnohém změnil. Z toho vyplývá obrovské množství problémů a velká frustrace nejen mezi spotřebiteli, ale i mezi cestovními kancelářemi a poskytovateli zájezdů. Je jasné, že počet lidí, kterým platná směrnice dosud poskytuje účinnou ochranu, se dramaticky snížil, přestože cestuje stále více lidí.
Evropský parlament ve skutečnosti požadoval revizi směrnice celé roky. Jak jste řekl, sporné body a případná řešení dobře známe. Právě byly dokončeny další konzultace. Podle mne je skutečně nejvyšší čas, abychom přestali váhat. Prohlášení Komise vítám, nejprve bych však chtěla zdůraznit řadu bodů, jež pro nás mají základní význam.
Zaprvé je rozhodně nutné, aby byla upřesněna a případně rozšířena oblast působnosti této směrnice. Jak jsme zde již slyšeli, stále více spotřebitelů dynamické souborné služby pro cesty kombinuje nebo si rezervuje jednotlivé služby. Zrovna nedávno jsme v důsledku problémů s programem Eurostar byli svědky toho, jak se tisíce turistů ocitly v nesnázích, neboť nedostali žádnou náhradu za hotely a divadelní lístky, které si rezervovali. Něco takového je nepřijatelné.
Podle mého názoru musí ve směrnici zaujmout jasné místo i práva cestujících. Musíme brát dostatečně v potaz vysoce rozmanitý trh s cestovními službami a rozdílný přístup spotřebitelů k dovolené v jednotlivých členských státech a ovšem i vnitrostátní právní předpisy, ale harmonizaci považujeme za nezbytnou, neboť některé koncepce jsou v těchto zemích odlišné, a to například pokud jde o poskytovatele zájezdů, cestovní kancelář, a vyšší moc. Při konzultacích, které prováděla Komise v roce 2007 jsem viděla, že od odvětví a zúčastněných stran přicházejí velmi konkrétní zprávy o jejich závěrech, a kladla jsem si otázku, v čem vězí problém? Proč teď nepřijímáme rozhodnutí? Požadavky, které zde zazněly, se týkaly určitého druhu "ochranného označení pro cestovní služby". Zajímalo by mne, co si o tomto návrhu myslí pan komisař.
Zadruhé je to postavení a odpovědnost cestovních kanceláří. To je třeba definovat přesněji, neboť spotřebitelé jsou prostřednitctvím internetu zaplaveni informacemi, ty však nejsou ani zdaleka spolehlivé a mohou jim přinést i značnou újmu. V krajních případech spotřebitelé dokonce zaplatili nájem za ubytovací kapacity, které ani neexistovaly. Proto by mělo být postavení cestovních kanceláří regulováno mnohem přísněji.
Již jsme hovořili o krachujících společnostech. Parlament ve svém usnesení důrazně požadoval, aby dotčení cestující byli lépe chráněni. S ohledem na ty, kdo žijí, stejně jako například já mezi Flandrami a Nizozemskem, v hraničních oblastech, bych ráda zároveň vyzvala k tomu, aby byla věnována větší pozornost přeshraničním prodejům, neboť ochrana se často omezuje na cestovní smlouvu uzavřenou právě v konkrétním členském státě.
Na závěr bych se chtěla vyjádřit k informování spotřebitele o cenách. Ve většině ostatních odvětví musí být ceny prodávaných služeb pevné a zahrnovat vše, a to by mělo platit i pro služby pro cesty. Jste stejného názoru? Ráda bych se dozvěděla váš názor na tuto problematiku. Práva spotřebitele musí být stanovena jasněji a musí platit přísnější a konkrétnější požadavky na podávání informací i v případě vyšší moci a dojde-li ke změně rozsahu nabízených služeb pro cesty. Možná bychom měli v rámci nové směrnice zvážit i zavedení sankcí. Doufám, že se toho Komise ujme velmi brzy a nový návrh, o němž by mohla tato sněmovna diskutovat, nám předloží.
Adam Bielan
jménem skupiny ECR. - (PL) Pane předsedající, směrnice EU o souborných službách pro cesty, o níž dnes hovoříme, vznikla v roce 1990, tedy před dvaceti lety, v době, kdy byl nejoblíbenější formou dovolené dvoutýdenní zájezd se soubornými službami, zpravidla rezervovaný v cestovní agentuře na základě výběru z nabídky v katalogu.
Směrnice uvádí základní nástroje ochrany spotřebitele v případě takových souborných služeb, zejména jasné informace o nabízených souborných službách, právo odstoupit od zájezdu, odškodnění za služby nižší kvality, než byla smluvena, a otázky týkající se platební neschopnosti cestovních kanceláří. Problém spočívá v tom, že posledních dvacet let ukazuje naprostou změnu v obchodním modelu i v chování spotřebitele. I já rezervuji většinu své dovolené prostřednictvím internetu, stejně jako opravdu mnoho dalších Poláků, a v celé Evropské unii se podíl lidí, kteří své výlety rezervují touto cestou, nyní zvýšil na 23 %. V zemích jako Irsko a Švédsko je tento podíl více než 40 %, přičemž dvě třetiny lidí, kteří si kupují dovolenou tímto způsobem, si neuvědomují, že jejich zájmy jsou mnohem méně chráněny než v případě těch, kdo si dovolenou stále kupují tradičním způsobem. Proti tomu bychom měli bojovat. Těší mne, že se Evropská komise konečně tohoto tématu ujala. Zůstat dvacet let v nečinnosti je podle mého názoru rozhodně příliš dlouho.
Doufám, že se dnes od Komise dozvíme, kdy konkrétně bude směrnice revidována a jakým směrem se revize vydá. Nesmí se stát, že bychom v Evropském parlamentu nebo jiných orgánech EU nabádali občany Unie, aby využívali služeb elektronického obchodu a nakupovali služby v přeshraničním obchodu, a zároveň těmto lidem neposkytovali odpovídající ochranu.
Andreas Mölzer
(DE) Pane předsedající, kromě rozdíné úrovně ochrany spotřebitele se až dosud stávaly zájezdy se soubornými službami do ostatních členských států problematickými i kvůli rozdílům z hlediska jazyka. Je to již patnáct let, co Evropská unie vytvořila základní minimální ochranu a také společné postupy. Revize těchto postupů se podle mého názoru nesmí vymknout z rukou a nesmí dojít k tomu, že se tyto postupy stanou předmětem paušální standardizace ve jménu svobody poskytovat služby. Samotné potřeby týkající se cestování se mohou lišit země od země. Obecně považuji za nebezpečné používat na všechno stejný metr a prosazovat úplný soulad ve všech oblastech.
Chceme-li, aby cestovní kanceláře nesly větší odpovědnost za zprostředkovávání cestovních služeb, musíme si uvědomit, že to může mít závažné hospodářské důsledky. Pokud chceme zabránit zániku malých místních cestovních kanceláří, přičemž současně bude více a více nekontrolovaně narůstat nákup cestovních služeb realizovaný na internetu, pak by měli odpovědnost nést v prvé řadě poskytovatelé zájezdů.
Poměrně uspokojivá ochrana v oblasti zájezdů se soubornými službami, doufejme, uklidní ty cestující, kteří jsou v současnosti znepokojeni některými novinovými titulky o Řecku. Další ohlašování stávek a protestů by mohlo zesílit tendence vyhnout se i jiným zemím Středomoří a co se Řecka týče, mohlo by toa vyústit ve zhroucení cen. Vzhledem ke krizi státního dluhu je jisté, že tento rok bude pro cestovní ruch v Řecku zlomový, to víme. Lze očekávat další stávky a protesty. Doufám, že smutné zkušenosti, jak by ochrana při cestování fungovala v případě státního úpadku, budeme ušetřeni.
Ádám Kósa
(HU) Pozornost mých kolegů poslanců by se měla zaměřit na vynikající věc, kterou při svém slyšení zmínil nový komisař pro dopravu Siim Kallas. Je to podle mého názoru skvělá zásada: volný pohyb osob je jednou z nejdůležitějších svobod. Za tímto účelem potřebujeme práva, která se týkají různých druhů dopravy, integrovat a začlenit je do samostatné společné listiny. Potřebujeme transparentní systémy. Rád bych učinil poznámku, že toto téma je jednou z priorit španělského předsednictví. Proč je to tak důležité? Je to důležité proto, že dvacet let stará směrnice nezohledňuje v žádné oblasti, jaká práva mají při cestování osoby s postižením, a to ani tehdy, když cestují ve skupinách. V případě lidí s postižením neexistují vlastně vůbec žádné možnosti. Proto se vracím k tomu, co jsem uvedl na začátku. K posílení příležitostí využít přepravních služeb, včetně služeb pro cesty skupin, všemi - včetně osob s postižením - by sloužila jednotná listina práv cestujících. Až se tak skutečně stane, budeme moci ve všech ohledech říci, že v Evropské unii může každý svobodně cestovat.
Silvia-Adriana Ţicău
(RO) Směrnice o souborných službách pro cesty zahrnuje přepravní a ubytovací služby, i ostatní příbuzné služby poskytované v rámci zájezdů se soubornými službami. Stanovuje rovněž práva spotřebitelů a povinnosti distributorů a poskytovatelů, kteří se věnují službám v cestovním ruchu.
Směrnice z roku 1990 nebere v úvahu nové trendy, jako například rezervace a platby zájezdů se soubornými službami prostřednictvím internetu. Větší používání internetu a to, že se na trhu objevili nízkonákladoví poskytovatelé, přispělo k tomu, že 23 % evropských turistů a 20 % evropských domácností nakupuje zájezdy se soubornými službami přizpůsobené svým potřebám prostřednictvím specializovaných internetových stránek.
Směrnici je proto nutné revidovat, aby se vztahovala i na poskytovatele "dynamických" zájezdů se soubornými službami". Je nezbytné, aby spotřebitelé byli plně informováni o svých právech a o tom, jak jsou jejich práva zaručena každou z nabídek, která je k dispozici, a to co se týče zájezdů s plným balíčkem souborných služeb i z hlediska každé složky, která jej tvoří.
Myslím si, že je též důležité, aby služby pro cesty nabízely akreditované internetové stránky. Pomůže se tím zajistit, aby byla známa identita poskytovatele turistických služeb, a v důsledku toho zde samozřejmě vznikne i větší odpovědnost za poskytované informace a služby.
Podle studie, kterou Komise v lednu 2009 zveřejnila o zájezdech se soubornými službami organizovanými na základě požadavků spotřebitele, známými jako dynamické souborné služby, se podíl zájezdů se soubornými službami nakoupenými na internetu zvýšil v roce 2009 o 12 %, i když jejich hodnota odpovídá jen 25 % celkové hodnoty prodaných turistických služeb. 66 % transakcí uskutečněných prostřednictvím internetu zahrnuje přímé nákupy prostřednictvím internetových stránek leteckých dopravců, cestovních kanceláří nebo prostřednictvím specializovaných internetových stránek nabízejících služby pro cesty last-minute.
Turisté dávají přednost dynamickým souborným službám proto, že nabízejí větší pružnost, nižší ceny v porovnání s tradičními balíčky souborných služeb a vyšší kvalitu služeb, a také proto, že nemohou nalézt tradiční zájezdy se soubornými službami, které by vyhovovaly jejich požadavkům. Kromě toho mohou být dynamické souborné služby pro cesty zakoupeny pouze metodou elektronických plateb.
Přesto přibližně 70 % stížností, které v minulém roce obdržela síť evropských spotřebitelských středisek, souviselo se službami v oblasti cestovního ruchu a bylo důsledkem neposkytnutí správných a úplných informací před cestou i během ní, poskytnutí služeb nižší než inzerované kvality, zrušení nebo zpoždění letů, a dokonce neposkytnutí zakoupených služeb.
Myslím si proto, že je důležité a potřebné tuto směrnici přezkoumat.
Děkuji.
Malcolm Harbour
Pane předsedající, rád bych jménem mé skupiny, ale i z pozice předsedy Výboru pro vnitřní trh a ochranu spotřebitelů poděkoval panu komisaři, že před nás dnes předstoupil s velmi aktuálním tématem, a rovněž za to, že na otázku k ústnímu zodpovězení od mého výboru ze dne 3. prosince, která se týkala řady oblastí, a kterou pan komisař zodpověděl komplexně, zareagoval tak rychle.
Domnívám se, že máme nyní v době, kdy Komise formuluje své postoje, trochu času, v němž chce můj výbor, a jsem si jist, že i Výbor pro dopravu, jehož zástupci jsou zde dnes rovněž přítomni, uvažovat o otázkách, o kterých mnoho z vás hovořilo, a o tom, jak tento proces postupuje kupředu.
Myslím, že s ohledem na povahu a proměnu celého odvětví zájezdů a dovolené a řadu otázek, které mí kolegové dnes zmínili, je nutné, aby nová směrnice byla jednoznačně připravená na budoucnost, avšak to znamená, že by neměla být tak nepružná ve smyslu toho, jak se bude snažit předjímat potřeby spotřebitele.
Je zde však jedna věc, nad kterou se, dle mého názoru, musí Komise zamýšlet, a to že jsou zde jiné aspekty, které musí spotřebitelé na internetu zvážit, když nakupují služby pro cesty; otázky týkající se bezpečnosti hotelu, jestliže mají malé děti, tak například bezpečný bazén, nebo zabezpečení hotelu proti riziku požáru - a navázat zde na práci, kterou v těchto otázkách odvedl již dříve můj výbor. Potřebujeme zde stanovit několik vhodných ukazatelů a kritérií, což lze udělat na základě dohod, které budou mít doborovolnou povahu, já se však domnívám, že je potřeba rozsáhlý a ambiciózní návrh. Zjišťuji, že to je to, co hodláte udělat, a myslím, že můj výbor vás při předložení takového návrhu plně podpoří.
Philip Claeys
(NL) Pane předsedající, toto je jedna z oblastí, kde může Evropská unie skutečně poskytnout hmatatelnou přidanou hodnotu tím, že dopřeje jistou úroveň ochrany milionům lidí v EU, kteří se vydávají na dovolenou v rámci Evropy a zakupují si zde služby pro cesty. Přeshraniční problémy si žádají strategii a přístup na přeshraniční úrovni.
Všichni se shodneme na tom, že směrnice z roku 1990 je zoufale neaktuální. Před dvaceti lety si většina lidí vybírala zájezdy z katalogu cestovní kanceláře, a pak tuto kancelář navštívili, aby si její zájezd rezervovali. V dnešní době si stále více lidí vytváří podobu svého zájezdu samo, a využívá k tomu rezervace přes internet. Poměrně novým jevem je navíc vznik a rychlý rozvoj nízkonákladových leteckých dopravců a růst odvětví rekreačních plaveb.
Co tedy musíme ve směrnici především zachovat? Zaprvé je to vymezení oblasti působnosti této směrnice, krátce řečeno na jaký druh zájezdů se soubornými službami se vztahuje? Zadruhé je to jasné vymezení právní odpovědnosti, a v neposlední řadě i rozsáhlá ochrana spotřebitele v případě úpadku poskytovatele. Jen pokud tu pro tyto věci budeme mít nepropustná pravidla, bude revize úspěšná a milionům spotřebitelů v rámci EU se dostane lepší ochrany.
David Casa
(MT) Rád bych využil této příležitosti k tomu, abych i já přivítal pana komisaře Dalliho na jeho prvním zasedání v tomto Parlamentu. Jak již bylo uvedeno, v posledních letech došlo skutečně k výraznému poklesu rezervování služeb pro cesty prostřednictvím cestovních kanceláří a naopak k nárůstu rezervací souborných služeb pro cesty na internetu. Co si však spotřebitelé neuvědomují je to, že souborné služby pro cesty nakupované na internetu nabízejí omezenou ochranu, která je mnohem nižší než ta, kterou nabízejí cestovní kanceláře. Souborné služby nabízené kacelářemi jsou na druhou stranu zatíženy dalšími náklady, aby bylo umožněno splnění požadavků této směrnice, zatímco ty, které jsou nakupovány na internetu, tyto náklady nenesou. Z těchto důvodů se domnívám, že tato směrnice nechrání spotřebitele a také vytváří nerovnováhu mezi poskytovateli v odvětví cestovního ruchu. Abychom zajistili, že tento trend nebude pokračovat, vyzývám Komisi, aby zajistila stejnou ochranu pro veškeré souborné služby bez ohledu na to, kde jsou zakoupeny, aby se tak chránila práva spotřebitele, jejichž uplatňování je, jak vím, pro pana komisaře nanejvýš důležité. Upřesnění a aktualizace definic a terminologie, což se týká zejména definice prodejce, poskytovatele a podstatných smluvních podmínek, ale také, jak již bylo řečeno, oblasti působnosti samotné směrnice, je tedy naprosté minimum, které by v souvislosti s revizí této směrnice mělo být zajištěno. Podle mého názoru by to měli být výlučně poskytovatelé, kdo by měli vyhovět požadavkům této směrnice, lhostejno zda jsou souborné služby pro cesty prodávány přímo nebo prostřednictvím kanceláře. Poskytovatel by měl být tím, kdo prodává nebo nabízí k prodeji nejméně jednu službu zahrnutou v souborných službách pod svým jménem a kdo poskytuje libovolnými prostředky přístup k dalším službám, které tvoří balíček souborných služeb. Domnívám se, že to je jasný signál, jakou práci od pana komisaře Dalliho v nadcházejících letech očekávám; máme zde jasný příklad toho, jak budou spotřebitelům poskytnuta všechna práva, která si zaslouží.
Olga Sehnalová
(CS) Vážený pane komisaři, vážené kolegyně a kolegové, revize směrnice o souborných službách pro cesty musí reagovat na řadu nových výzev v odvětví cestovního ruchu, zejména v souvislosti s rozvojem nových technologií, které našly odezvu i u způsobů komunikace a prodeje služeb. Jedná se zejména o prodeje prostřednictvím internetu, který mimo jiné umožnil bouřlivý rozmach nízkonákladových leteckých společností. Každá výzva má své příležitosti i hrozby. Příležitostí je větší pružnost a dostupnost služeb pro zákazníky, možnou hrozbou pak nedostatečná míra ochrany spotřebitele.
Před několika měsíci vznesl Výbor pro dopravu a cestovní ruch dotaz na Komisi reagující na sérii bankrotujících nízkonákladových leteckých společností. V této souvislosti jsme byli svědky situací pasažérů zanechaných na letištích bez prostředků a obtížně nalézajících náhradní řešení pro svůj návrat. To je pouze jeden z příkladů nedostatečné ochrany spotřebitelů/pasažérů leteckých společností. Komise by měla nalézt řešení, které by mělo v dohledné době na tuto situaci účinně zareagovat ve prospěch spotřebitelů a důvěry v toto odvětví. Za několik měsíců začne sezona dovolených a jistě nechceme zažít znovu problémy podobné krachu společnosti SkyEurope v loňském roce.
Konzultace s Komisí o této směrnici však samozřejmě odhalila i další témata. Jejich společným jmenovatelem je žádoucí posílení ochrany spotřebitele, zejména zlepšením informovanosti klientů o skutečných podmínkách a ceně služeb.
Na závěr mi dovolte ještě poznámku, která se týká obecně veřejných konzultací s Evropskou komisí o různých tématech. Pokládám za důležité, aby tyto veřejné konzultace byly umožněny ve všech jazycích členských zemí Evropské unie, pokud skutečně chceme znát široké spektrum názorů na dané téma. V tomto smyslu jsou občané EU stejnými klienty s právy na informace jako ti, kterým se chce věnovat revize o souborných službách pro cesty.
Jacqueline Foster
Pane předsedající, ráda bych se vyjádřila ke třetímu bodu otázky k ústnímu zodpovězení v rámci dnešního večerního zasedání, které se týká náhrady v případě úpadku.
Tato sněmovna před nedávnem vyzvala k vytvoření garančního fondu, který by se mohl použít k tomu, aby byli odškodněni cestující v případě úpadku letecké společnosti. Leč vytvoření takového fondu jako takového by nevhnutelně museli financovat spotřebitelé, což znamená, že by cestující za své letenky museli zaplatit ještě více. V této fázi je to zbytečný krok, který by jen rozšiřoval početný seznam stávajících letištních poplatků, bezpečnostních poplatků a dalších poplatků, které jsou spotřebitelé už teď nuceni platit.
Kromě toho by Komise měla zajistit, aby národní letecké úřady a regulační orgány plnily stávajících povinností, jako je například provádění pravidelných kontrol finančního stavu leteckých společností, a aby realizovaly své právo na odejmutí provozních licencí pro letectví dříve, než dojde ke zrušení společnosti. Komisi žádáme, aby tento přístup nyní přísně uplatňovala.
A také bych ráda vyzvala Komisi k tomu, aby prosazovala i jiné možnosti, jak v tomto ohledu chránit cestující, včetně poskytování povinných informací o riziku, možností pojištění a dalších ochranných mechanismů.
Jim Higgins
Pane předsedající, myslím, že jsme všichni ocenili, když bývalá komisařka pro ochranu spotřebitelů dne 29. srpna 2009 oznámila, že současná směrnice je zastaralá a neodpovídá výzvám a požadavkům moderní cestující veřejnosti.
Z jakého důvodu je zastaralá? Je pravda, že tyto důvody byly dnes večer již několikrát vyjmenovány, stojí však za to podívat se na ně ještě jednou. Směrnice byla ve své době dostačující, nyní ale v žádném případě nemůže splňovat moderní výzvy cestující veřejnosti.
Nezohledňuje to, že by si spotřebitelé sami vytvářeli souborné služby, což se přitom děje stále častěji. Nezahrnuje případy, kdy spotřebitelé z jedné země nakoupí od poskytovatelů ze země mimo jurisdikci Evropské unie. Nepředpokládá cestování pravidelnými lety, a přitom stále více lidí si dnes vytváří vlastní zájezdy se soubornými službami, což jim umožňuje skutečnost, že mají snadný přístup k internetu.
Ve skutečnosti se za posledních několik let podíl zájezdů, které byly chráněny, snížil z přibližně 90 na 60 %. Jinak řečeno, současná opatření se nevztahují na cestovní kanceláře, které na internetu prodávají zahraniční zájezdy, kde let i hotel tvoří samostatné složky, což se v odvětví cestovního ruchu obecně uvádí jako "dynamické souborné služby pro cesty".
Jsme hrdí na to, že jsme v EU dosáhli tolika úspěchů, a zcela oprávněně je zdůrazňujeme, ovšem když se podíváte na současnou situaci týkající se ochrany na cestách, Evropská unie má ze všech moderních obchodních bloků nejméně integrovaný trh se službami pro cesty.
Existují také značné nejasnosti ohledně toho, kdo je odpovědný a kdy je spotřebitel chráněn. Například v mé zemi, v Irsku, může dodatečnou ochranu získat někdo, kdo použije platební kartu, nicméně nikoli v případě, jestliže dojde k fakturaci.
A konkrétně kvůli rozmanitosti produktů, které jsou dnes na trhu, dochází ke kolizím mezi leteckými společnostmi, poskytovateli zájezdů, poskytovateli rekreačních plaveb, cestovními kancelářemi atd., a o to více je nutné, abychom zajistili novou právní úpravu.
Aby byly zahrnuty všechny situace, které mohou nastat, tak to, co prostřednictvím provedení nové směrnice potřebujeme, jsou velmi zdokonalené moderní technologie.. Potřebujeme upřesnění, potřebujeme jistotu a potřebujeme ochranu spotřebitele.
Jacek Olgierd Kurski
(PL) Podporuji revizi směrnice o souborných službách pro cesty. Tato směrnice je dvacet let stará a neodráží dnešní realitu.
Dnes si více než polovina spotřebitelů organizuje své výlety sama, přičemž často využívá internetu a nabídek levných leteckých společností. Moji předřečníci o tom již hovořili. Avšak ne všichni upozornili na to, že je třeba jasně vymezit oblast působnosti této směrnice. Nemůžeme dopustit, aby nastala situace, kdy nevíme, co do oblasti působnosti směrnice spadá. Taková situace není dobrá ani pro spotřebitele ani pro podniky.
Navíc nepovažuji za nutné rozšiřovat oblast působnosti směrnice, aby zahrnovala i jednotlivé produkty nebo souborné služby vytvořené z produktů zakoupených od odlišných poskytovatelů, neboť rozšíření požadavků směrnice tak, aby zahrnovaly i dynamické souborné služby nebo přidružený prodej, by nevyhnutelně znamenalo, že spotřebitelé budou platit více v podobě dražších letenek. Nedokážu si například představit, že by hotelové ubytování zakoupené kliknutím na WIZZ Hotels bezprostředně po zakoupení letenky z WIZZ Air tvořilo souborné služby, které by spadaly do požadavků podle této směrnice. Spotřebitelé musí v případě, kdy budou vykonávat specifickou cestu, vědět, zda a v jakém rozsahu jsou chráněni právními předpisy EU. Vše ostatní je otázkou volného trhu.
Bylo by dobré, kdyby byly cesty podléhající této směrnici označeny zvláštním evropským logem.
Hella Ranner
(DE) Pane předsedající, pocházím z Rakouska, země, pro kterou cestovní ruch a s ním spojená místní ekonomika hrají stále velmi významnou úlohu. Téměř každý z nás je nějakým způsobem do cestovního ruchu zapojen. Tato otázka je tedy pro naši zemi velmi důležitá a velice mne těší, že se Komise tímto tématem zabývá na samém počátku funkčního období - a ráda bych v této souvislosti poděkovala i panu komisaři.
Svoboda cestování spolu s možnostmi, které odvětví cestovního ruchu nabízí, má dnes z čistě kvantitativního hlediska zcela odlišnou úroveň, než měly před dvaceti nebo více lety. Zcela nový druh cestovního chování způsobily i možnosti, které nabízí internet. Pro nás je však nejdůležitější to, že když si naši občané budou moci dovolit řádnou dovolenou i v době krize, budou mít také možnost se z ní vrátit spokojení. A kdyby se snad vyskytl problém, pak by měli dostat zpět alespoň část ze svých těžce vydělaných peněz.
Je samozřejmě lákavé provádět rezervace přes internet, to víme, a navíc je to levnější. Avšak žádný cestovatel nebude přesvědčen o tom, že když si rezervuje hotel prostřednictvím cestovní kanceláře, bude s ním zacházeno zcela jinak než s někým, kdo si jej rezervoval prostřednictvím internetu, a především o tom, že budou zcela odlišně řešeny jeho nároky na náhradu.
Nakonec, ještě jeden malý problém. Zjevně nikdo si nedokáže uvědomit, že panují rozdíly v záruce, která je v případě poskytovatele zájezdu naprosto odlišná než v případě letecké společnosti. Ta je odpovědná pouze za předpokladu, že je prokázána vina. Každý, kdo se s tím už setkal, ví, že je to skutečně velký problém, jehož zvládnutí je možné jen s velmi dobrou právní úpravou.
Z celého srdce proto doufám, že nám Komise předloží návrh, který tyto problémy zohlední, a který bude myslet především na naše občany, již mají právo na bezproblémovou dovolenou, tím spíš v této době.
Georgios Papanikolaou
(EL) Pane předsedající, je pravda, že široké použití internetu v dnešní době spotřebitelům umožňuje změnit způsob, jakým si věci plánují, a to včetně své dovolené. Jinými slovy, prostřednictvím internetu mají možnost nekupovat stanovené souborné služby pro cesty, jak jsme to dělali v minulosti, ale vybrat si a sami se rozhodnout, jak si chtějí dovolenou naplánovat. Samozřejmě že v situaci, do níž je zapojeno několik stran, vzniká otázka, kdo je odpovědný v případě, že nastane problém se službou, a u koho bude spotřebitel nakonec nárokovat náhradu. Řada mých kolegů na tento problém správně upozornila a my musíme najít odpovědi a aktualizovat tuto směrnici, kterou dosud používáme.
To je klíčové i pro Řecko, které, jak víte, je turistickou destinací, a čím přesněji stanovíme, kdo je v jednotlivých případech odpovědný (řecký hoteliér, nebo cestovní kancelář, nebo někdo jiný, kdo se na celé věci podílí), tím lépe se budeme moci spoléhat na všechny, kdo v odvětví cestovního ruchu podnikají.
Na závěr bych rád podotkl, že právní ochrana je pro evropské občany klíčová. Současně máme, pane komisaři, povinnost informovat každého, kdo si vybere zájezd v evropské zemi, o právech, které k dnešnímu dni má, a co je důležitější, o právních mezerách a o tom, jaká zlepšení máme v plánu. To vše je důležité, občané to však potřebují v zájmu výkonu svých práv znát.
Sylvana Rapti
(EL) Pane předsedající, bylo řečeno prakticky již vše. Přesto bych se ráda zaměřila na čtyři body. Tato směrnice je dvacet let stará. Pro ženu je dvacet let nádherný věk. U směrnice je po dvaceti letech jasné, že potřebuje facelift.
A to proto, že do našich životů vstoupily čtyři věci: zaprvé internet. Poté, co do našich životů vstoupil internet, můžeme si vybrat dovolenou v nejodlehlejším zákoutí světa, aniž bychom o tom nějak zvlášť přemýšleli. Jenže na místě možná zjistíme, že jsme si to rozmyslet měli.
Zadruhé jsou to ceny. Spotřebitel má povinnost a právo vědět, zda ceny, mezi nimiž se rozhoduje, jsou v souladu se zákonem, nebo zda zde dochází k nekalé hospodářské soutěži.
Třetí věcí je kvalita. Ubytování, které může být v jednom členském státě považováno za mimořádné, se může občanům z jiného členského států zdát průměrné.
Nakonec přichází otázka jistoty. Lidé velmi těžce pracují, aby si na dovolenou uspořili, musíme jim tedy zajistit, aby se cítili bezpečně. A to je to, co od nové směrnice požadujeme.
Seán Kelly
Pane předsedající, mnozí kolegové poukázali na to, proč je revize potřebná, a to čím dříve, tím lépe. Hovořili zejména o hodnotě, jakou to bude mít pro spotřebitele - což je zcela správné - ovšem prospěch pro spotřebitele nemusí současně negativně ovlivňovat odvětví: výsledek může být příznivý pro odvětví i pro spotřebitele.
Mám na mysli zejména skutečnost, že v nadcházejících několika letech překročí počet osob starších šedesáti let v Evropské unii dva miliony. To je pro odvětví velkou příležitostí, jak se chopit toho, co by lidé opravdu při cestování chtěli, zejména cestovat bez problémů. Tato směrnice zahrnuje vše a nabízí plnou ochranu.Pro toto odvětví je to skvělá příležitost, aby upoutalo obyvatele Evropské unie starší šedesáti let, kteří jsou pro něj lukrativní. Domnívám se tedy, že to vše lze, podobně jako směrnici o dočasném užívání nemovitostí, vnímat jako oboustranně výhodnou situaci, a to jak pro spotřebitele, tak pro dané odvětví.
Karin Kadenbach
(DE) Pane předsedající, jsem matka velké rodiny a za ta dlouhá léta jsem se naučila, jak číst katalogy. Je to velká výzva, s níž si někdy nedokáží poradit ani zaměstnanci cestovní kanceláře. Proto bych ráda, aby mi nová směrnice zajistila skutečnou svobodu spotřebitelského výběru. A takovou svobodu výběru budu mít pouze tehdy, bude-li možné srovnávat, když budu mít k dispozici kritéria pro srovnání jednotlivých nabídek mezi sebou.
Jedním z těchto kritérií je pro mne věk dětí. Ať hovoříme o jakémkoli poskytovateli zájezdů, všude jsou ceny pro děti pevně stanovené. Někdy se to týká šestiletých, někdy desetiletých, jindy dvanáctiletých. U některých poskytovatelů se za první dítě neplatí tolik jako za druhé a ke třetímu a čtvrtému není přihlíženo vůbec. Z hlediska ochrany spotřebitelů - i ochrany cestovních kanceláří a poskytovatelů - je důležité, abych jako spotřebitel věděla, co kupuji, abych měla pocit, že mám dostatek informací v předstihu a že mám srovnatelná kritéria.
Catherine Stihler
Pane předsedající, ráda bych se připojila a podpořila to, co řekli mí předřečníci o právech cestujících s postižením, co řekla paní Kadenbachová o dětech, co bylo řečeno o zabezepečení hotelů proti požáru, a především bezpečnosti zajištěné požárními sprinklery ve všech hotelech v EU, a o tom, že je nutné, aby byl nový návrh vytvořen s ohledem na budoucnost. Kdo mohl kdysi předvídat tempo změn, jaké jsme za posledních dvacet let zažili? Přesto bych ráda poukázala na dvě konkrétní otázky.
Padla zmínka o úhradě s použitím kreditní karty a diskuse se týkala i skrytých poplatků. Avšak letecké a cestovní společnosti zneužívají skutečnosti, že více lidí využívá své platební karty pro rezervaci kvůli ochraně, kterou jim jejich použití přináší, tím, že účtují dvojí poplatek za platební kartu za každý úsek jejich cesty nebo účtují tento poplatek za každého cestujícího, pro něhož byla uskutečněna rezervace na internetu. Můžete mít jednu rezervaci na internetu, platíte však čtyři poplatky za použití platební karty. Pane komisaři, můžete se tím prosím v zájmu ochrany lidí zabývat?
A nakonec je tu problém úpadku. Ve Skotsku došlo ke krachu Globespanu a my musíme zajstit, aby lidé dostali náhradu a nikdo z nich neutrpěl ztrátu. Pro mnoho rodin je to koneckonců nejvýraznější položka jejich ročního rozpočtu, a tyto rodiny od nás očekávají, že je ochráníme. Musíme učinit více, takže Vám, pane komisaři, děkuji.
Zigmantas Balčytis
(LT) V posledních dvou desetiletích se trh cestovních služeb vyvíjí velmi dynamicky. Stále více lidí si kupuje služby od jednotlivých provozovatelů a poskytovatelů služeb, čímž si sami stanoví, jak bude jejich cestování vypadat. Avšak ustanovení platné směrnice se na tyto nové souborné služby pro cesty nevztahují, a to znamená, že naši občané cestují bez řádné ochrany. Domnívám se, že je při revizi směrnice nutné přesněji vymezit její oblast působnosti, a současně bychom neměli dopustit, aby byli naší občané nedostatečně chráněni v důsledku nepružných norem. Revizí je třeba navíc vyřešit otázku odpovědnosti v případě úpadku leteckých dopravců nebo poskytovatelů služeb pro cesty. V posledních deseti letech postihl úpadek více než sedmdesát leteckých společností, což cestujícím přineslo nemalé problémy. Jsem proto přesvědčen, že je tuto oblast při revizi ustanovení směrnice zapotřebí jasně zdůraznit.
John Dalli
člen Komise. - Pane předsedající, s velkým zájmem jsem naslouchal názorům vážených poslanců. Mnoho z vás se ztotožňovalo s názorem Komise. Další vyzdvihovali a zdůrazňovali mnohé věci, které jsme uvedli, aby se ujistili, že bude vše při rozhodováních a diskusích, které budou v souvislosti s revizí směrnice probíhat, zohledněno. Rád bych vás ujistil, že Komise bere tyto otázky velmi vážně a je odhodlána nalézt co nejlepší řešení pro cestu vpřed.
V současné době probíhá proces konzultací. Analyzujeme informace, které jsme získali z nedávných konzultací s veřejností uskutečněných na internetu. Máme příspěvky od spotřebitelů, podniků, organizací i členských států. Navíc vám mohu sdělit, že Komise bude dne 22. dubna 2010 pořádat workshop zúčastněných stran. Tento workshop se zaměří na možná politická řešení v souvislosti s revizí směrnice o souborných službách pro cesty, a zareaguje na všechny otázky, o nichž byla při této rozpravě řeč. Musím zdůraznit, že nyní je ještě příliš brzy rozhodnout, jak postupovat dál. Je důležité respektovat proces posouzení dopadu. Jsem však pevně přesvědčen, že prostřednictvím všech opatření by měla být zajištěna vysoká úroveň ochrany občanů EU.
Na závěr bych ještě jednou rád poděkoval všem přítomným za jejich účast v rozpravě. Děkuji vám.
Předsedající
Rozprava je ukončena.


Vývoz zbraní (Etický kodex) (rozprava)
Předsedající
Příštím bodem na programu je zpráva Rady o vývozu zbraní (Etický kodex).
Jean-Pierre Jouyet
úřadující předseda Rady. - (FR) Pane předsedající, jak jste řekl, máme velké zpoždění, a chtěl bych se poslancům za to omluvit.
Zahájím tuto rozpravu, ale bohužel mám jiné povinnosti, a protože takové zpoždění nebylo možné očekávat, nemohu je odříci. Požádám proto generální sekretariát Rady, aby v průběhu rozpravy zaujal mé místo a aby samozřejmě aby poskytl předsednictví velmi podrobnou zprávu o jejích závěrech.
Dámy a pánové, chci obrátit vaši pozornost na to, že pro francouzské předsednictví je přeměna kodexu chování ve společný postoj důležitým cílem a že je nezbytné vytvořit právní základ pro odpovědný přístup, který zaujaly členské státy k vývozu zbraní, a sblížit postoje jednotlivých států.
Vaše usnesení z 13. března potvrzuje, že i vy sdílíte naše stanovisko k této otázce. V posledních týdnech proběhly nové diskuse. Děláme vše, co je v našich silách, abychom dosáhli v této otázce pokroku ještě před ukončením francouzského předsednictví. Přijetí společného postoje bude představovat nástroj, který nám umožní provádět zodpovědnou politiku zaměřenou zejména na to, znemožnit využití takových vývozů pro účely vnitřní represe nebo mezinárodní agrese a nedopustit, aby podněcovaly regionální nestabilitu.
Jsme přesvědčeni, že iniciativa Unie v rámci Organizace spojených národů zaměřená na uzavření smlouvy o obchodu se zbraněmi získá na věrohodnosti, až se náš vlastní systém kontroly zbrojních dodávek stane právně závazným, a podporujeme stanovisko této sněmovny zdůrazňující naléhavost přeměny kodexu chování v právně závazný nástroj.
Podporujeme také vaše stanovisko o potřebě zavést účinnou kontrolu nad zprostředkovatelskou činností v obchodu se zbraněmi. Členské státy se shodly na tom, že povinnosti v oblasti výměny informací stanovené v postoji Rady z roku 2003 by měly být plněny prostřednictvím mechanismu vytvořeného v rámci kodexu chování.
Proto, byť některé členské státy dosud nepřijaly právní předpis nezbytný pro převod těchto povinností do vnitrostátního práva, vás mohu ujistit, že všechny členské státy mají regulační předpisy v této oblasti. Úkol nyní spočívá v tom, tyto regulační předpisy aktualizovat, aby plně odpovídaly společnému postoji Rady.
Přijetí společných nařízení týkajících se kontroly vývozu formou společného postoje také členským státům umožní posílit svou vlastní kontrolu zprostředkovatelské činnosti v obchodu se zbraněmi. Dalším problémem, který nás znepokojuje, je nelegální pohyb zbraní, a strategie EU pro ruční palné a lehké zbraně jasně ukazuje na potřebu konat, abychom tento nedovolený pohyb zbraní zastavili nebo mu zabránili. Tato opatření byla posílena na schůzce 40 signatářských zemí Wassenaarského ujednání o kontrole vývozu konvenčních zbraní a zboží a technologií dvojího použití, která se konala 6. prosince 2007 ve Vídni.
Předsednictví podporuje myšlenku o posouzení možnosti rozšíření těchto osvědčených postupů na omezení pohybu ručních palných a lehkých zbraní, zejména po moři. Nehledě na zpoždění při přijetí společného postoje bych chtěl zdůraznit, že kodex chování je zvlášť účinný nástroj, který významně přispěl k harmonizaci vnitřních politik členských států v oblasti kontroly vývozu zbraní, a v této souvislosti bych chtěl také poukázat na to, že harmonizaci usnadňuje příručka, jež obsahuje pokyny, a dále státní úředníci, kteří za tuto oblast odpovídají. Tato příručka se pravidelně aktualizuje, a tedy významně a prakticky napomáhá úsilí o harmonizaci politik jednotlivých zemí v této oblasti.
Na závěr bych chtěl říci, že spolupracujeme za účelem vypracování zodpovědného přístupu k vývozu zbraní, a chtěl bych Evropskému parlamentu poděkovat za pomoc v této problematice.
Může počítat s odhodlání Rady i předsednictví.
Stefano Zappalà
jménem skupiny PPE-DE. - (IT) Pane předsedající, pane úřadující předsedo Rady, dámy a pánové, teroristické činy uskutečněné od roku 2001, z nichž zatím k posledním došlo před několika dny v Indii, a různé konflikty odehrávající se v mnohých částech světa zvlášť podtrhují aktuálnost tohoto tématu obchodu se zbraněmi z hlediska současnosti i budoucnosti v nejširším slova smyslu. Až příliš často dochází k tomu, že velké záměry vyjádřené v zásadních prohlášeních vzápětí nebývají podepřeny konkrétními činy. Každému je zcela jasné, že je to delikátní téma, které zahrnuje důležité průmyslové procesy a komerční záležitosti. Je proto pochopitelné, jak obtížné je pro všechny státy, a zejména pro členské státy, ratifikovat kontrolní a regulační systém. Avšak pod tlakem událostí as s vědomím, že vnitřní i vnější nezákonné pašování zbraní pokračuje, se regulace této oblasti právně přípustným způsobem stává naléhavou prioritou. Dodá určitý konkrétní smysl i připravované směrnici o transferech produktů pro obranné účely uvnitř Společenství, bude-li kodex chování urychleně ratifikován.
Mrzí mne, že úřadující předseda Rady odešel, i když na základě toho, co řekl, se vše zdá být v pořádku. Některé body, které jsem měl připravené, proto vynechám. Ve skutečnosti vlastně nemám pocit, že vše je úplně jak má být. Myslím si proto, že to, co zde ministr dnes večer přislíbil, stejně tak jako tolik jiných slibů učiněných mnoha jinými lidmi za jiných okolností, musí být, tak jak se blížíme ke konci francouzského předsednictví, přeměněno v dalekosáhlý podnět, zejména v příštím týdnu, aby kodex chování mohl být konečně ratifikován všemi členskými státy. Mělo by velký význam, kdyby toho Francie dokázala dosáhnout, než aby to prostě oznámila zde ve sněmovně, aniž by se však poté mohla v tomto směru vykázat konkrétními výsledky.
Předsedající
Pane Zappalo, pan Jouyet skutečně musel odejít. Chtěl bych se za něho omluvit, problém je totiž v tom, že musí stihnout vlak. Je to skutečně zaviněno tím, že se tato rozprava protáhla, takže zde teď nemůže být. Všichni víme, jak zodpovědně pan Jouyet plnil své úkoly po celých těchto šest měsíců, ale je vlastně tato sněmovna, která má nyní zpoždění. Mohu vás ujistit, že úředníci Rady, kteří zde jsou, předají předsednictví veškeré připomínky, které jste přednesl a s kterými vystoupí další poslanci.
Ana Maria Gomes
jménem skupiny PSE. - (PT) Pane předsedající, usnesení, které zde dnes projednáváme, ukazuje, že v tomto parlamentu existuje konsensus ohledně toho, jaká by měla být politika členských států Evropské unie v oblasti vývozu zbraní. Šest největších politických skupin společně hájí jednotný seznam právně závazných kritérií pro evropské vývozy zbraní: osmi kritérií kodexu chování.
Každý souhlasí s tím, abychom vyzvali francouzské předsednictví k překonání slepé uličky, která zde existovala tři roky a ze které nás může vyvést jen Francie. Před malou chvílí jsme vyslechli slova pana Jouyeta, že Francie je nyní pro právně závazný kodex chování. Včera jsme ve Výboru pro zahraniční věci slyšeli od francouzského ministra obrany, že nedávný návrh jeho země na přeměnu kodexu chování ve společný postoj je podkopáván neexistujícím konsensem v Radě. Ministr se nezmínil o tom, že francouzský návrh byl spojen se zrušením zbrojního embarga vůči Číně, a právě tato skutečnost vedla některé členské státy k odmítnutí tohoto francouzského návrhu. Bude-li tato strategie potvrzena, bude to znamenat poskvrnění bezpečnostní a obranné agendy ze strany francouzského předsednictví, které se jinak vyznačuje proevropskou ambicí a dynamikou.
Vzhledem k rostoucí evropské integraci v oblasti zahraniční politiky je politika "každý sám za sebe" ve vztahu k vývozu zbraní stále méně ospravedlnitelná. Pravda, v mnoha hlavních městech již kodex chování berou vážně, ale musíme skoncovat se situací, kdy evropské země, jež ve svých vývozech systematicky uplatňují kritéria lidských práv, udržitelného rozvoje a regionální stability, jsou znevýhodňovány svými partnery, kteří stejná kritéria uplatňují selektivně.
Evropská předsednictví končí, ale potřeba, aby se Evropa vyzbrojila společnými kritérii pro vývoz zbraní, zůstává; trvá i konsensus v tomto parlamentu ve prospěch společného postoje.
Renate Weber
jménem skupiny ALDE. - Pane předsedající, v tomto roce vzpomínáme desátého výročí Kodexu chování EU pro vývoz zbraní. Ale i přesto, že to tehdy byl úspěch, musíme nyní vyjádřit frustraci a hořkost nad tím, že se nepodařilo učinit z něho právně závazný nástroj.
Od doby, kdy pracovní skupina Rady pro kontrolu vývozu zbraní dosáhla technické dohody o společném postoji, uplynuly tři roky. Kolik let bude ještě Evropská rada potřebovat, aby ho přijala? Jak můžeme jako Evropská unie obhájit vlastní důvěryhodnost, když vystupujeme proti nezákonnému pašování zbraní, jestliže nejsme schopni udělat si pořádek ve svém domě?
Potřebujeme, aby byl kodex chování právně závazný, chceme-li zamezit jakýmkoli snadným transferům zbraní uvnitř Společenství, což může přimět prostředníky, aby se poohlédli po nejslabším článku v Evropě. Když hovoříme o vývozu zbraní, měli bychom současně myslet na ohrožené lidské životy v nestabilních zemích. Lze nás snadno obvinit, že namísto prosazování míru podněcujeme lokální konflikty ve zranitelných částech světa.
Vítám prohlášení francouzského ministra obrany, že Francie stáhla své námitky proti společnému postoji. Bude francouzské předsednictví schopno přesvědčit ostatní členské státy, které dosud jsou proti němu? Mohu v to jen doufat a popřát francouzskému předsednictví, aby se přijetí společného postoje během příštích dvou týdnů stalo dalším z velkých úspěchů jeho funkčního období.
Raül Romeva i Rueda
jménem skupiny Verts/ALE. - (ES) Pane předsedající, pravda je taková, že jsem pobouřen, protože bych mnohem raději přednesl nadšený projev, ve kterém bych blahopřál francouzskému předsednictví k tomu, že konečně prosadilo něco, co jsme tu museli poslouchat po devět předsednictví, a sice přijetí společného postoje k vývozu zbraní. Říkám, že jsme po celých devět předsednictví museli poslouchali jedno a totéž, protože splnění tohoto úkolu nám bylo slibováno již od nizozemského předsednictví v roce 2004.
Víme, že z technického hlediska byl v COARM (Kodex chování pro vývoj zbraní) tento úkol již splněn. Dnes bych chtěl uslyšet, že bylo již přijato rozhodnutí, aby ministři mohli tento dokument konečně podepsat.
Proto mám zlost, když slyším, že jsme dosud této fáze nedosáhli, a mám ještě větší zlost, když se dozvídám, že tento stav věcí je zaviněn tím, že toto rozhodnutí je spojováno s jiným, jež zavdává důvod k znepokojení: zrušením zbrojního embarga vůči Číně. Obě tyto otázky, jak jsme řekli již mnohokrát, jsou oddělené a jedna s druhou nemá vůbec nic společného. Zdá se mi, že podmiňovat jedno druhým neprospívá tomu, o čem stále diskutujeme, a sice míru a kontrole vývozu zbraní.
Tobias Pflüger
jménem skupiny GUE/NGL. - (DE) Pane předsedající, zbraně slouží k zabíjení. Důvodem vývozu zbraní, který projednáváme, je zabíjet jiné lidi - protivníky. O tom se v této rozpravě nikdy nemluví.
Diskuse o tom, zda je tento kodex chování právně závazný, se vedou již deset let. Stejně jako mí kolegové poslanci jsem doufal, že dnes konečně uslyším: ano, už jsme se na tom dohodli. Ale očividně jsme dohody dosud nedosáhli. Mezitím jsem byl informován, že tato směrnice očividně obsahuje možnost jejího neuplatnění, aby se zjednodušil transfer produktů pro obranné účely uvnitř EU, tak očividné je přání ponechat v právně závazné povaze vývozu zbraní únikové východy. To nelze připustit. Zahrnuto musí být i zboží dvojího použití.
Chci znovu jasně zdůraznit, že se jedná o dodávky zbraní z Evropské unie - Evropská unie se nyní stala největším vývozcem zbraní na světě -, a budou-li tyto zbraně dodány, budou v některé fázi také použity. A až budou použity, budou se prolévat krokodýlí slzy. Tento právně závazný kodex chování už konečně potřebujeme! Doufám, že to bude možné ještě před koncem francouzského předsednictví v Radě.
Justas Vincas Paleckis
(LT) Před deseti lety se Evropská unie dohodla na kodexu chování pro vývoz zbraní. Bohužel není uplatňován. Rada, která se schází za zavřenými dveřmi, není schopna přijmout společný postoj. Bylo by velmi důležité vědět, které země ho blokují, a současně si dovolují dosahovat obrovských zisků z lidské krve a slz.
Evropský parlament přijal v březnu k této otázce usnesení. Avšak zatímco tu hovoříme, zbraně vyrobené v zemích Evropské unie ve stále větších množstvích nezákonně proudí do oblastí konfliktů a dostávají se do rukou zločinců. Paradoxně tyto zbraně putují také do zemí, jimž EU poskytuje obrovskou rozvojovou pomoc.
Předsednické země Evropské rady - Francie a možná i Česká republika, která to dokončí - musí učinit maximum možného pro schválení kodexu chování pro vývoz zbraní, aby se předešlo nezodpovědnému transferu zbraní EU do rukou zločinců. Pokud se to nepodaří, musí být zjištěno, které zainteresované strany tomu brání.
Jan Cremers
(NL) Pane předsedající, dámy a pánové, když jsme vzpomínali 10. výročí Kodexu chování EU pro vývoz zbraní, bohužel jsme konstatovali, že nebylo dosaženo žádného pokroku v tom, aby se tento dobrovolný kodex stal právně závazným nástrojem. Evropský parlament se již po řadu let vyslovuje za převedení tohoto kodexu chování v právní předpis, který bude pro členské státy závazný, s ohledem na rostoucí internacionalizaci zbrojního průmyslu.
Nyní Evropský parlament projednává návrh směrnice, která má vytvořit vnitřní trh pro obrannou produkci. V diskusích na toto téma se Skupina sociálních demokratů v Evropském parlamentu vyslovila pro větší transparentnost a pro účinné sankce v případě nedodržování závazků. Naše skupina se v této souvislosti znovu odvolala na kodex chování, ale pro chybějící právní rámec nemůžeme dnes udělat víc, než vyzvat členské státy, aby postupovaly v duchu tohoto kodexu chování.
Potřebujeme přísnější pravidla pro vývoz zbraňových komponentů, transfer produktů prostřednictvím společných podniků a reexport evropského zboží vojenské povahy do třetích zemí. Jen za poslední rok prodaly západní země rozvojovým zemím zbraně v odhadované hodnotě 42 miliard USD; polovina z toho byly evropské zbraně.. To je nutné změnit. Evropská unie by zejména v této oblasti měla jít dobrým příkladem.
Ioan Mircea Paşcu
Pane předsedající, desáté výročí přijetí kodexu je důvodem k oslavě a motivací pokračovat v úsilí, aby se stal povinným. Už samotný fakt, že deset let po jeho přijetí je kodex stále ještě dobrovolný, však ukazuje, že narážíme na rozsáhlou síť hospodářských, komerčních a politických zájmů. Proto navzdory naší morální převaze, když požadujeme, aby dodržování kodexu bylo povinné, toto nestačí. Potřebujeme důkladnou profesionální analýzu tohoto souhrnu zájmů, abychom nalezli účinné způsoby, jak přesvědčit výrobce zbraní, vývozce a politiky, aby změnili své myšlení. Proto, jak jsem již řekl, jednoduché výzvy založené jen na morálce, byť by byly sebevíc výmluvné, nebudou stačit.
Předsedající
Na závěr této rozpravy jsem obdržel čtyři návrhy usnesení na základě čl. 103 odst. 2 jednacího řádu.
Rozprava je ukončena.
Hlasování se bude konat ve čtvrtek 4. prosince ve 12:00 hod.


Povolení ratifikovat úmluvu Mezinárodní organizace práce o práci v odvětví rybolovu z roku 2007 (úmluva č. 188) (rozprava)
Předsedající
Dalším bodem je zpráva Ildy Figueiredové jménem Výboru pro zaměstnanost a sociální věci o návrhu rozhodnutí Rady, kterým se členským státům povoluje ratifikovat v zájmu Evropského společenství úmluvu Mezinárodní organizace práce o práci v odvětví rybolovu z roku 2007 (úmluva č. 188) - C6-0218/2008 -.
Ilda Figueiredo
Paní předsedající, pane komisaři, dámy a pánové, doufáme, že s touto zprávou bude přijat návrh rozhodnutí Rady o úmluvě č. 188 Mezinárodní organizace práce (ILO) o práci v odvětví rybolovu, kterou se stanoví minimální mezinárodní normy, které musí být dodržovány, a spravedlivější podmínky na celém světě. V tomto směru vynahradíme nízký počet ratifikací mnohých úmluv týkajících se práce na moři.
Tato úmluva, přijatá v červnu roku 2007 na 96. zasedání Mezinárodní konference práce, usiluje o zavedení minimálních mezinárodních norem v odvětví rybolovu a podporuje důstojné životní a pracovní podmínky pro rybáře. Mimo jiné se týká podmínek v tak důležitých oblastech, jako jsou zdraví a bezpečnost práce, obsazení posádkou a doba odpočinku, seznam posádky, repatriace v případě výskytu problémů, zaměstnávání a umísťování pracovníků a sociální zabezpečení.
Odborníci v tomto odvětví čekají již dlouho na přijetí této úmluvy ILO o práci v odvětví rybolovu, protože věří, že představuje krok vpřed při zvyšování důstojnosti tohoto důležitého strategického odvětví, které zaměstnává zhruba 30 milionů mužů a žen na celém světě.
V roce 2003 započala organizace ILO a její tři složky práci na návrhu aktualizovaných a komplexních mezinárodních pracovních norem pro odvětví rybolovu s cílem zajistit přiměřenou ochranu rybářů na celém světě s přihlédnutím ke zvláštní povaze tohoto odvětví a specifickým a životním podmínkám s ním spojeným. S vědomím toho, že v tomto odvětví dochází k vysokému počtu smrtelných nehod - ke kterým přispívá vysoká míra vykořisťování a nedostatek ochrany - a že tedy potřebuje zvláštní ochranu.
Tato úmluva také přezkoumává další stávající úmluvy v tomto odvětví, zejména minimální věk, lékařské prohlídky u rybářů, rybářské stanovy a ubytovací prostory pro posádku. Součástí úmluvy je doporučení č. 199. Mělo by být zmíněno, že přijetí této úmluvy se stalo nezbytným po přijetí konsolidované úmluvy ILO o práci na moři v únoru 2006, kdy bylo odvětví rybolovu z oblasti působnosti úmluvy vyňato.
Proto žádáme, aby bylo vynaloženo maximální možné úsilí na to, aby různé členské státy rychle úmluvu ratifikovaly, nejlépe do roku 2012, protože vstoupí v platnost v okamžiku, kdy bude ratifikována deseti ze 180 členských států, z nichž osm musí být státy přímořské. Stejně důležité však je, aby její ustanovení platila i tam, kde se tak stále ještě neděje.
Na závěr bych ráda poděkovala všem, kteří pomohli vytvořit tuto zprávu, včetně mého kolegy Willyho Meyera, navrhovatele stanoviska Výboru pro rybolov. Doufám, že mí kolegové poslanci informují své národní parlamenty a vlády, aby tato úmluva mohla být ratifikována co nejrychleji.
Vladimír Špidla
Vážený pane předsedo, vážené paní poslankyně, vážení páni poslanci, rybolov je již ze své podstaty nejvíce zglobalizovanou z profesních aktivit a čelí globalizaci v její plné síle. Odhaduje se, že v tomto odvětví je zaměstnáno kolem 30 milionů pracovníků, a tito lidé jsou kromě vlivů globalizace vystaveni též značnému strádání a nebezpečí. Ze srovnání počtu smrtelných úrazů v rybolovném průmyslu s mírou smrtelných úrazů při práci obecně podle statistik Mezinárodní organizace práce vyplývá, že rybolov je jednou z nejrizikovějších profesí na světě.
Všechny evropské instituce podporují všeobecně uznávaný program pro slušnou práci. Komise svůj závazek nedávno upevnila obnovenou sociální agendou a zprávou, která navazovala na sdělení o slušné práci z roku 2006. Důležitou součástí přístupu Komise je podpora mezinárodních pracovních norem. Všeobecné zlepšení bezpečnostních podmínek, lékařské péče a právní ochrany v odvětví rybolovu a přiblížení míry sociální ochrany míře, kterou využívají ostatní pracovníci, lze dosáhnout, pouze pokud bude o stanovení minimálních norem usilováno na celosvětové úrovni. Členské státy EU jakožto členové Mezinárodní organizace práce tak v rámci svých možností a za podpory Komise přispěly k vytvoření aktualizované a ucelené úmluvy, kterou se stanoví takové mezinárodní minimální normy doplněné mechanismy k zajištění souladu a donucovacími mechanismy, jako jsou inspekce v zahraničních přístavech podléhající určitým podmínkám. Společně s doporučením, jež není právně závazné, byla úmluva přijata nejvyšším orgánem Mezinárodní organizace práce v červnu 2007.
Úmluva 188 reviduje několik starších norem Mezinárodní organizace práce týkajících se rybářů a její vstup v platnost může vytvořit pro všechny rovné a lepší podmínky. Úmluva reguluje otázky, jako jsou minimální věk, lékařské prohlídky, umístění posádky, doba odpočinku, pracovní smlouvy, repatriace, nábor a umístění pracovníků, platby, ubytování a strava, lékařská péče a sociální zabezpečení. Části nové úmluvy souvisejí s koordinací sociálního zabezpečení, což je oblast spadající do výlučné pravomoci Společenství. Rada proto musí členským státům ratifikaci těchto částí povolit. Oblastí sdílené kompetence se týká rovněž několik dalších témat.Vzhledem k tomu, že nová norma Mezinárodní organizace práce musí nabýt účinku co nejdříve, navrhuje Komise, aby byla do úmluvy začleněna výzva členským státům, aby usilovaly o co nejrychlejší uložení svých ratifikačních listin, pokud možno nejdéle do 21. prosince 2012. Tuto výzvu podpoří přezkum ratifikační situace provedený Radou do ledna 2012.
Iles Braghetto
Paní předsedající, pane komisaři, dámy a pánové, jak všichni víme a bylo zde dnes také zmíněno, Mezinárodní organizace práce považuje odvětví rybolovu za jedno z nejnebezpečnějších pracovních prostředí. Počet smrtelných nehod činí každý rok zhruba 24 000, což jen dokládá závažnost problému. Toto odvětví proto vyžaduje rozsáhlá nařízení a širokou mezinárodní právní úpravu, která by zajistila dostatečnou ochranu životních a pracovních podmínek pro rybáře na celém světě, kteří jsou často oběťmi vykořisťování.
Úmluva č. 188 o práci v odvětví v rybolovu je proto velice důležitá a chce do tohoto odvětví zavést podmínky spravedlivé pro všechny a spravedlivější podmínky pro hospodářskou soutěž. Jak již bylo zmíněno, úmluva podporuje důstojné životní a pracovní podmínky pro rybáře, ochranu zdraví a bezpečnost při práci, přiměřenou dobu odpočinku, seznam posádky, repatriaci, zaměstnávání, výplatu a sociální zabezpečení.
Díky této rozpravě jsme si uvědomili, nakolik je toto důležité ustanovení v našem společném zájmu. Proto bychom rádi zdůraznili, jak je nutné, aby ho členské státy ratifikovaly, aby mohlo co nejdříve vstoupit v platnost.
Proinsias De Rossa
jménem skupiny PSE. - Paní předsedající, jsem velice potěšena, že mohu dnes o tomto tématu hovořit. Věřím, že práce rybářů, a samozřejmě i rybářek, které také máme, je jedno z nejnebezpečnějších povolání na světě. Jen v Irsku se každý rok ztratí na moři rybářská loď a mnoho rybářů je během práce zraněno.
Jako bývalá ministryně sociálních věcí v Irsku jsem byla zodpovědná za to, jak zajistit, aby práva občanů pracujících na rybářských lodích byla dodržována. Jedná se o velice širokou oblast a problém spočívá v tom, zda občan pracuje v pracovním poměru či se smlouvou o provedení práce či pracovní činnosti - rozdíl je tedy mezi běžnými zaměstnanci, kteří platí sociální pojištění kapitánovi, který je jejich zaměstnavatel, a těmi, kteří mají podíl na výnosech z úlovku a nejsou za běžné zaměstnance považováni. Vyřešit problém v tomto dvojím přístupu je velice obtížné. Jako ministryně jsem objevila v evropské právní úpravě část, s pomocí které se dá tento problém rychle řešit, ale bohužel tato část byla následně zpochybněna a nepovažována za vhodnou pro řešení daných problémů
Je nezpochybnitelné, že společné minimální normy, které jsou používány celosvětově, jsou velice důležité. Zahrnují normy pro ochranu zdraví a bezpečnost na palubě, ubytování, zajištění stravy a záruku minimální mzdy pro zaměstnance a také závazek majitelů lodí a kapitánů zajistit, že příspěvky občanů se zcela vyplatí.
Tyto celosvětové minimální normy jsou důležité, protože bohužel tendence připomíná závod ke dnu nejen v této oblasti, takže již na samém začátku naléhám na co nejrychlejší schválení této úmluvy. Myslím, že rok 2012 je daleko a my bychom se měli pokusit tuto dobu zkrátit.
Kathy Sinnott
jménem IND/DEM. - Paní předsedající, je velice důležité, aby rybáři mohli pracovat v odpovídajících podmínkách, tak bezpečných, jak toto vysoce rizikové povolání vyžaduje, a aby dostávali důstojný výdělek, který jim umožní zajistit sebe i své rodiny. Finanční výdělek musí být stabilním a spolehlivým základem pro udržování pobřežních společenství. Skutečnost je však taková, že pobřežní společenství v mém volebním obvodu přežívají jen s velikými obtížemi.
Otázkou pro mne v této rozpravě zůstává, zda ratifikace úmluvy č. 188 Mezinárodní organizace práce, kterou se rozšiřuje nařízení a politika na ty, kteří v odvětví rybolovu pracují, bude znamenat přínos a ochranu rybářů či překážku a zda může či nemůže zajistit spravedlivé podmínky pro všechny, které náš rybářský průmysl potřebuje pro to, aby přežil.
Keňská delegace mi vyprávěla o japonské rybářské lodi, která loví v jejich vodách a ve vodách jejich sousedů. Za jakých podmínek lidé na této rybářské lodi pracují? Z toho, co jsem slyšela, mám podezření, že tyto podmínky nejsou dobré. To, co vím, je, že z chycených ryb nemají zisk obyvatelé Afriky, i přesto, že pocházejí z jejich teritoriálních vod. Při prodeji na mezinárodním trhu jsou tyto ryby prodávány za ceny, kterým Evropa, a zejména Irsko, nemůže konkurovat.
V Irsku nemají nezaměstnaní rybáři nárok na sociální podporu a jejich situace tak může být velice obtížná. Pokud však ratifikace vyvolá pokles smrtelných nehod, zajistí rybářům sociální zabezpečení, zdravotní péči a podporu v nezaměstnanosti, pak tuto ratifikaci vítám a má mou plnou podporu. Pokud dále podporuje rybolov jako životaschopný průmysl pro malé a střední podniky, zejména rodinné rybářské lodě, pak ji mohu zcela podpořit, protože rybolov je nebezpečný a na mnoha místech ve světě vykořisťující - nejen pro ryby, ale i pro občany. Může a dokáže to? Doufám, že ano.
Jean-Claude Martinez
(FR) Paní předsedající, udržitelné řízení rybolovu znamená samozřejmě regulaci jeho intenzity, nemělo by se však zapomínat také na práci rybářů. Všichni se shodneme, že rybolov, především rybolov v pobřežních vodách a hlubinný rybolov, je nejtěžší zaměstnání na světě, i přesto, že už dávno nežijeme v podmínkách Basků a Islanďanů z 19. století, kteří se pouštěli na dlouhé plavby. Stále je však povoláním náročným, které si zaslouží úctu, zejména 24 000 mrtvých každý rok.
Rybolov je skvělý příklad globální činnosti na základě globalizace zdrojů, tedy ryb, které se neřídí státními hranicemi, a proto lze uplatňovat pouze mezinárodní právní úpravu. Vzhledem k tomu, že práce rybářů musí být řízena na mezinárodní úrovni, zákonodárce je tedy samozřejmě Mezinárodní organizace práce (ILO) a my nyní oslavujeme 50. výročí prvních úmluv ILO o rybolovu, o minimálním věku, kontrole zaměstnanosti, lékařských prohlídkách a ubytování. Dnešní úmluva, úmluva č. 188 tedy změní, doplní a přehodnotí předchozí úmluvy. Musí být ratifikována co nejdříve, do roku 2012. Je dobrým příkladem společného řízení společného vlastnictví globálních zdrojů společnými stranami a je nutná, protože pracovníci na moři - přístavní dělníci rybáři, námořníci - jsou v dnešní globalizované hospodářské soutěži vystaveni vykořisťování a obchodování s lidmi, dokonce zotročování, samozřejmě v rámci snižování nákladů.
Právní ochrana je proto velice důležitá v souvislosti se zdravím, ubytováním, bezpečností, pracovní dobou, životními podmínkami, platy, zdravotní péčí a smlouvami a sociálním zabezpečením. Proto nyní vytváříme minimální právní status pro rybáře a snažíme se zároveň vytvořit v celosvětové konkurenci spravedlivé podmínky pro všechny.
Pro evropské rybáře to možná neznamená mnoho, protože již tyto podmínky mají, ale pro rybáře v Peru, Asii nebo Africe je to obrovský krok vpřed.
Marie Panayotopoulos-Cassiotou
(EL) Paní předsedající, myslím, že dnešní rozprava je velice důležitá, protože se souhlasem Evropského parlamentu, s usnesením, které doufám zítra všichni jednomyslně podpoříme, urychlíme zavádění programu důstojné práce, který jsme všichni vloni podpořili. Úmluva č. 188 neznamená víc než uplatňování tohoto pořadu jednání v odvětví rybolovu, které nebylo zahrnuto ve smlouvě o práci na moři, a, jak zmínili předchozí řečníci, je nezbytné, aby bylo toto odvětví také zahrnuto.
Věřím, že všechny státy Evropské unie ratifikují tuto úmluvu do roku 2012. Osm členských států ji již ratifikovalo, takže úmluva začne platit a my všichni, kteří na pobřeží žijeme, tak budeme moci být hrdí na skutečnost, že i naši rybáři jsou zahrnuti a nebudou mít konkurenci ze třetích zemí, které mohou své rybáře podporovat.
Ráda bych znovu zopakovala, že Parlament již hlasoval pro ochranu žen pracujících v oblastech rybolovu. Pracovnice v odvětví rybolovu, přímé i nepřímé, jsou velice důležité, protože, pokud by ženy v pobřežních oblastech nestály při rybářích, tyto oblasti by byly chudší a mnohem řidčeji osídlené, protože potřeby vycházejí z lidí, ne pouze z právních textů.
Proto přispíváme ke kulturnosti pobřežních oblastí, sociální kultuře, která nám umožní využít evropské kulturní základy spojené s mořem a pobřežními oblastmi. Od jihu k severu, každá oblast má své zvláštnosti; úmluva, kterou přijímáme k ratifikaci členskými státy, se však týká všech případů a všech potřeb rybářů.
Musíme se zaměřit zejména na podporu opatření pro jejich vzdělávání a péči ve stáři.
Zuzana Roithová
(CS) Pane komisaři, podobně jako moji kolegové pokládám za nutné přijmout takové standardy, které zajistí důstojné pracovní podmínky pro zaměstnance i v odvětví rybolovu. Není možné, aby Evropská unie v 21. století v jakémkoliv odvětví umožnila pracovní podmínky blížící se otrocké práci. Oceňuji, že navrhované změny byly přijaty v tripartitním formátu, kdy vlády, zaměstnavatelé i zaměstnanci připravili komplexní mezinárodní pracovní normu, která bere v potaz specifickou povahu tohoto odvětví. Je pozitivní, že nová úprava stanovuje minimální věk, lékařské prohlídky, dobu odpočinku a sociální zabezpečení a že se týká také ubytovacích prostorů, stravování, bezpečnosti a ochrany zdraví při práci. Všechny tyto prvky bezpochyby povedou k důstojným pracovním podmínkám pro rybáře a sníží úrazy a úmrtí. I když zastupuji zemi, která nemá moře, vítám tuto normu a jsem solidární s rybáři a přeji jim co nejdřívější ratifikaci této smlouvy nejen proto, že mám ráda ryby.
Paulo Casaca
(PT) Také bych se ráda připojila ke zpravodaji i panu komisaři a všem kolegům poslancům, které podnět Mezinárodní organizace práce potěšil a kteří žádají všechny členské státy, aby ratifikovaly úmluvu č. 188.
Problém je, že deregulaci v odvětví rybolovu - tom obrovském trhu bez hranic, zásad či omezení - je obětována nejen udržitelnost zdrojů, tedy ryb, ale i samotní rybáři. Ochrana rybářů musí být nedílnou součástí, ne-li samotným jádrem, společné rybářské politiky.
Toto je můj základní požadavek, abychom nezůstali pouze u ratifikace této mezinárodní úmluvy,ale abychom považovali ochranu rybářů za nejdůležitější bod společné rybářské politiky.
Vladimír Špidla
Vážená paní předsedající, vážené dámy a vážení páni poslanci, dovolte mi, abych s radostí zaznamenal argumenty, které padly v diskuzi, protože z nejrůznějších hledisek zdůraznily význam konvence, kterou projednáváme, stejně tak z nejrůznějších hledisek a z velmi hlubokými argumenty zdůraznily význam pro každodenní život rybářů, což je, jak jsem zmínil ve svém úvodním slovu, přibližně 30 milionů lidí. Dámy a pánové, myslím si, že formální proces tohoto návrhu je jasný, a myslím, že naše následující politické úsilí se musí zaměřit na co nejrychlejší ratifikaci, protože termín, který je stanoven v návrhu Komise, je nejzazší termín a každé jeho zkrácení by po mém soudu bylo dobré. Ještě jednou mi tedy dovolte, abych poděkoval paní zpravodajce Ildě Figueiredo za práci, kterou odvedla, a poděkoval všem poslancům za podporu, kterou projevili tomuto návrhu.
Ilda Figueiredo
Ráda bych poděkovala paní předsedající a panu komisaři i všem poslancům, kteří vystoupili a podpořili ratifikaci této úmluvy. Jsem přesvědčena, že zpráva bude zítra Evropským parlamentem přijata a přispěje tak k rychlé ratifikaci úmluvy 188 členskými státy spolu s doporučením č. 199 o práci v odvětví rybolovu.
Jak již bylo zmíněno, naším cílem je, aby vstoupila v platnost nejlépe do roku 2012, a proto žádáme ratifikaci všemi členskými státy. Významně tak přispějeme k dosažení mininimálních mezinárodních norem, které zaručí lepší pracovní podmínky, větší bezpečnost a méně smrtelných nehod v rámci tohoto strategického odvětví na celém světě.
Přispěje také k vyjádření úcty námořníkům, jejichž práce je velice obtížná a kteří musí být ve středu našich zájmů.
Předsedající
Rozprava je ukončena.
Hlasování se bude konat zítra.